Älskling...
Vakna.
Älskling, vakna.
- Vad är det? Måste vi... - Nej då, det är ingen fara just nu.
God eftermiddag själv.
- Du är här... - Ja.
Och jag blir glad på alla sätt av att se dig just nu.
- Är de tillbaka? - Inte än.
Du tog ju nattskiftet och ville göra det igen så jag ville inte väcka dig.
Maggie har problem. Det är nåt med barnet.
Rick tar henne till doktorn i Hilltop, och jag tänker följa med. Jag bara...
Jag vet att vi nyss inledde det här, men jag vill att du ska...
Låt bli.
Vadå?
Åk inte.
Välkommen till den första dagen av resten av ditt liv, Sasha.
Du ska hjälpa mig att få saker och ting på rätt köl idag.
Du är smart, sexig som satan, för dig med en jävla värdighet-
-och tar ingen skit från idioter.
Ingen kommer att vilja se dig dö. Jag vill inte se det.
Så du slipper. Men nån måste göra det.
Och kanske några till. Som mest.
Men inte du, och inte de flesta.
Vi ska hjälpa till att lösa en massa skit.
Så hugg in. Vi har mycket att stå i.
Vad behöver du mig till?
Titta på mig.
Varför?
För att jag vill få slut på det. Jag vill se Negan död.
- Varför dödade du honom inte? - Det räcker inte med mig.
De är alla Negan.
Den där flickan du mördade...
Hon hade ett namn.
Hon hette Denise och hon var doktor. Hon hjälpte folk.
Det var inte henne jag siktade på.
Gör det. Gör det!
Om du vill avsluta det så här...
varsågod.
Jag är verkligen ledsen.
Jag vet att du vill.
Han kanske kom för att se om du var här.
- Vi kan inte lita på honom. - Han ägde mig. Men inte längre.
Det jag gjorde var för nån annan.
Hon försvann.
Så nu är jag här.
Det är ni också, på grund av henne.
- Gör det! - Det finns ett annat alternativ.
- Daryl, du kände henne. - Negan litar på mig.
Om vi jobbar ihop kan vi stoppa honom.
Du kände mig då...
och du känner mig nu. Du vet att jag inte ljuger.
Det gör jag inte.
Gör det. Gör det!
De har Sasha, om hon nu lever.
Varför sa du inget?
- Han kan vara vår enda chans. - Jag litar inte på honom.
Men jag litar på Daryl.
Negan kommer snart.
Imorgon. Troligen tre lastbilar.
Tjugo Saviors och han. Jag kan bromsa dem-
- fälla lite träd längs vägen och köpa er lite tid att förbereda er.
Om ni lyckas slå ut dem är det där vi börjar.
Ni dödar dem, och jag meddelar fristaden.
- Fristaden? - Där Negan bor.
Det är vad de kallar det.
Jag hör av mig via radio och säger att allt är okej.
Ni kör tillbaka lastbilarna och jag kan leda er in.
Med rätt plan kan vi utplåna resten och se om er vän fortfarande lever.
Sen värvar vi arbetarna, ökar vårt antal...
intar utpost efter utpost, och gör sen slut på det här.
Prata på.
Nu har vi startat det. Alltihop.
Om han ljuger tänker jag döda honom väldigt långsamt.
När det här är över så skiter jag i om han ber om ursäkt.
Jag tänker döda den jäveln.
Om han ljuger så är det här redan över.
- Jag måste åka... - Jag måste åka.
- Jag tänkte att vi... - Jag drömde en sak.
- Du... - Drömde du om mig?
Du dog.
Det var planen. Det är vad jag vill få ut av dig.
Och när du kommer ut, inte ett knyst.
Då kommer de att ge sig, om de inte redan har gjort det.
Sen kommer Lucille att få sina tre, och vi går vidare med ett nytt avtal.
Allvarligt, driver du med mig?
Menar du allvar?
- Jag kan göra det utan att nån dör. - Du har fel.
Bestraffning... Utan det funkar ingenting.
Det var genom bestraffning vi byggde upp allt vi har.
- Tror du att jag tänker låta dig... - Passa dig!
Det är inte upp till dig att låta mig göra nånting.
Ingen behöver dö.
Okej.
Vad sägs om det här?
En. Bara en.
Jag tänkte ta tre, men om jag nöjer mig med en för din skull?
Okej.
Bara en person behöver dö.
Du har mig virad runt lillfingret, vet du det?
Och det är ingen man-kvinna-grej.
Om du hade haft en kuk så hade jag ändå känt likadant.
Vi åker om trekvart.
Vi har inte Oceanside, men vi har deras vapen.
Negan har Sasha. Daryl vill att vi litar på Dwight.
Rick vill att vi stannar här, på en plats Saviors tror sig kontrollera.
Men han vet inte att Gregory har dragit-
- och kanske har berättat sånt som får dem att tro annat.
Och allt kommer att ske nu.
- Du vill leda Hilltop i strid. - Ja.
Får Negan veta att de planerar nåt lär de behöva hjälp.
- Även med sopfolket på deras sida. - Du måste bestämma dig nu.
Och det är ett svårt val.
- Vad flinar du åt? - Jag är glad att du tar beslutet.
- Hur gör jag det? - Jag vet inte.
Men jag vet att du kan.
Låt mig ta henne. Du kan ta det här.
Upp med vapnen.
Vad fan... Han är ju död.
- Vad är det? - Vi har sett det förut.
Det är likadant.
Allt väl?
- Bakhåll på egen hand? - Ja.
- Att köra ensam funkar inte nu. - Det funkar för mig.
Har du dödat några?
Om de har kommit på det och tror att det var Riket förlorar vi övertaget.
Det var gångare.
Kan vi flytta på dem?
Försöker du utplåna allt av det du var?
Jag försöker inte, men...
Jag har kört fast.
Vill du se Saviors döda?
- Morgan... - Ja.
Upphör med denna dårskap. Följ mina trupper.
Saviors är en drake med många huvuden, och deras antal är stort.
Vi behöver allierade till detta fälttåg.
Det där är Benjamins rustning.
Bär du den för eget bruk, eller för att hedra honom?
Morgan...
Du har inte kört fast.
Följ oss på denna resa för att skapa en allians.
Strider du på vår sida kommer vi att besegra dem-
- så att ingen behöver lida under deras ondska igen.
Framåt en än gång för de fallna!
För Riket, och för segerns ära!
- Det ni strider för... - Inte platsen. Folket. Varandra.
- Ni är en del av det nu. - Vi tar, vi stör ej. Vårt sätt.
Kan finnas annat sätt.
Din?
Ja, vi är tillsammans.
Jag ligger med honom efteråt. Nåt emot det?
- Vi borde återgå till arbetet. - Ja.
- Tror du att det var de? - Tanken har föresvävat mig.
- Vi har en plan B. - Om jag får vara så rättfram...
Detta oväntade stopp gav mig chans till ett gediget grubblande.
Givet de laddade omständigheterna och risken för skadade och resursslöseri-
- undrar jag om du vill ge mig möjlighet att bromsa deras framfart.
Har du skjutit med en sån här förut?
Bra.
Orolig?
- Nej. - Bra.
- Jag ställer mig i nästa. - Varför?
- Det ger ett större skottfält. - Jag går.
Är du säker?
Okej.
- Vi vinner. - Ja.
Du vet vad som kommer att ske och hur det här kommer att sluta.
Du vet vad som kommer att ske-
-och hur det här kommer att sluta.
Vi kommer att gå ut genom den där dörren tillsammans.
Vi sparkar röv och käkar ormar. Såna är vi.
Vi kan hoppa över det här.
De behöver oss ändå här. Rick sa åt oss att förbereda för strid.
Hur dog jag?
Vi var på stranden. Det var innan.
Du drogs ned under ytan och kom inte upp igen.
Jag försökte hitta dig, men du var borta.
Sen började jag drunkna.
Jag hatar stranden.
Slutet av dan i blöta badbrallor. Det är som att sandblästra pungen-
- vartenda steg på väg tillbaka till bilen.
Turligt nog så står inte kusten på dagens agenda.
Bara ett säkerhetsuppdrag och lite bilkörning, all right?
- Så kom igen, nu hjälper vi Maggie. - Abraham...
- Vad är det? - Vi kan komma till användning här.
Kan vi stå över denna enda gång? Nån annan...
- Det bör vara vi. - Maggie måste ta hand om Maggie.
Har du ändrat dig gällande den där allergimedicinen?
- Ja. - Bra.
Du lär nog vänja dig vid det här stället, bihålemässigt.
Nej, det kommer jag inte. Inte som du.
Alla har sin utväg. Och min råkar vara densamma som din numera.
Om folk dör idag så är det på grund av deras egna val.
Det stämmer.
Varför är vi här?
För det här.
Rosita, inta era positioner. Jag signalerar er.
- Kommer muren att hålla? - Den håller.
Alla punkter är täckta, och alla eventualiteter genomgångna.
Jag kommer beväpnad med två pipor sanning.
Ni står inför ett prov, och jag ger er fusklappen.
Hejsan.
Jag kommer med förhoppningen att ni ska ta min kunskap i beaktande.
Ni har noll och inga alternativ. Tillmötesgående är er enda utväg.
Poängen är att ni kan leva och frodas eller dö.
Jag hoppas uppriktigt på det förra för allas skull.
Spelet är över.
Tänker du lyda, Rick?
Var är Negan?
Jag är Negan.
Nej...
Vi vinner.
Har du hört den om en korkad liten skit vid namn Rick-
- som inte fattade ett skit och fick alla han brydde sig om dödade?
Den handlar om dig.
- Ni bör nog lägga ner vapnen nu. - Ingen lägger ifrån sig nåt.
- Vi hade ett avtal. - Tamiel skulle hämta båtsakerna.
Följde de som tog och slöt ett bättre avtal.
Du pressar mig och du pressar mig-
-och du pressar mig, Rick.
Ni försökte just spränga oss. Mig och mitt folk kan jag förstå.
Men Eugene är ju en av era egna.
Efter det han gjorde så tog han ställning.
Ni är djur.
Om universum ger er ett tecken så kör ni upp fingret i röven på det.
Dwight och Simon, sätt fart.
Även om ni inte gillar Eugene längre så måste ni ju gilla Sasha.
Det gör jag också.
Jag har henne förpackad här, vid liv och god hälsa.
Jag tog med henne för att slippa döda er allihop.
Och att inte döda er kan bli komplicerat.
Jag vet att det finns gott om eldkraft kvar därinne, Rick.
Så jag ska göra det enkelt. Jag vill ha alla vapen ni har skrapat ihop.
Jajamän, jag känner till dem också.
Jag vill ha vartenda uns av lemonad ni har kvar-
- och jag vill ha en person, som du själv får välja ut...
till Lucille.
Daryl...
Jag måste få tillbaka min Daryl.
Jag ser dig.
Och biljardbordet med alla köer och all krita.
Och jag vill ha det nu, annars dör Sasha.
Och sen alla ni. Antagligen.
Kom igen, Rick.
Att jag tog hit henne i en kista betyder inte att hon måste åka i den.
Vet du vad?
Du suger röv, Rick. Det gör du verkligen.
Jag vill inte döda henne, men det är precis vad du tvingar mig till.
Låt mig se henne.
All right, ett ögonblick.
Jag måste nog uppdatera henne, man hör inte ett skit i den här.
Sash, du kommer inte att tro det här.
Det kändes verkligt.
Som att vi förlorade det här.
Och det har ju precis börjat.
- Kom nu. - Vänta.
Jag gillar hur du avslöjar skitsnack, så låt mig återgälda den tjänsten.
Härnäst kommer du att säga att du kan åka och att jag kan stanna.
Du gillade inte att höra dig själv säga att Maggie får klara sig själv.
De orden lär ringa länge i dina öron och du vill helst inte ens tänka dem.
- Har jag rätt? - Ja.
Vi lägger upp oss på slaktbänken före alla andra.
Det är alltid för nån annans skull.
Vi vet båda att det måste finnas nån poäng med att kola.
Då kanske det känns som att det fanns en poäng med allt det här.
Från alfa till omega.
Oavsett om det sker på slagfältet, på stranden eller därute idag.
Maggie bär på framtiden.
Du har rätt.
Jag visste hur det här skulle sluta.
Kom nu.
Att riskera livet för nån annan...
Du har sagt det förr. "Det är att leva."
- Du är en idiot. - Jag har aldrig påstått nåt annat.
- Det tar några timmar dit, va? - Minst.
Vi kan bli tvungna att ta omvägar.
Med tanke på vad de planerar kanske de bevakar vägarna.
- "Vad de planerar"? - Just det.
Jag hittade den på marknaden. Det blir nog inte mycket prat på färden.
Jag må vara en självisk fegis, men ibland tänker jag faktiskt på andra.
Jag vill ge dig den. Jag önskar verkligen att jag hade stått pall.
Det kan du fortfarande göra, Eugene.
Jag ger inte upp hoppet om dig.
Du behöver inte åka hela vägen i den där grejen.
- Jag kan behöva vila. - Menar du allvar?
Ja, jag vill bara somna.
Ge mig bara en liten vattenflaska.
Arat?
Du...
Jag vet hur svårt det här är. Och jag uppskattar det.
Jäklar alltså... Du är verkligen nåt i hästväg.
Sash, du kommer inte att tro det här.
Vad i helvete?!
Sätt fart!
Nej.
Raring, för helvete!
Över till plan B!
- Ner. Nu. - Vi kan sluta ett nytt avtal.
Jag sa "ner".
Gå.
Hej igen.
Ner. Annars, igen.
Fy fan, Rick. Kunde du inte ha hållit dig till oss?
Var du tvungen att slå dig ihop med de här skitiga sopmänniskorna?
- Inget illa ment. - Avtalet gäller tolv, eller hur?
- Tio. Folk är en resurs. - Tolv.
Tio.
Rick... Det här kommer att göra dig ledsen.
Bruten. Du kommer att önska att du var död.
Jag gillar att ha kul, det gör jag verkligen.
Men du kanske inte tror att killen som dödade dina vänner var jag.
Att det var spel för gallerierna. Som om jag inte vore han med slagträt-
- utan bara killen som lagar spagetti åt din grabb.
Åh fan, det här kanske är mitt fel.
Alltihop kanske är mitt fel.
Jag måste ställa det till rätta.
Jag måste nog börja från början igen.
En sak ska du veta, Rick. Om jag hade en grabb-
- skulle jag vilja att han var precis som din.
Vilket gör det här så mycket svårare.
- Du kommer inte att vinna. - Carl...
Det är över. Rikta din enda glob bort över gatan-
-och ta in utsikten.
Vi kommer att vinna! Vi kommer att överleva!
Det är vi som kommer att göra det!
Vi!
Du förlorade precis nån som var viktig för dig. I detta ögonblick.
Jösses, snacka om tajmning.
Men Rick, du valde det här.
Jag kunde inte ha gjort mer för att varna dig.
Och det här är ingen varning, det här är en bestraffning.
Jag tänker döda Carl nu.
Jag ska göra det med en fin, hård sving.
Jag ska försöka göra det med ett slag eftersom jag gillar honom.
Ta och fundera på det en liten stund.
Jag ska döda Carl, och sen ska Lucille ta dina händer.
Du kan göra det mitt framför mig. Du kan ta mina händer.
Jag har redan sagt det. Jag ska döda dig.
Er alla.
Kanske inte idag och kanske inte imorgon...
men ingenting kommer att förändra det. Inget!
Ni är alla redan döda.
Det var som fan...
Wow, Rick.
Okej.
Du sa att jag fick göra det.
Gör slut på Saviors och deras sammansvurna!
Alexandria kommer inte att falla, inte idag!
- Sprid ut er! - Rappa på, vi täcker er!
En jävla tiger!
Den där änkan lever och skjuter hejvilt!
Känner du smaken, Simon? Det är smaken av skit!
- De retirerar. - Eduardo och Bertie, täck porten.
Kom igen.
Nu avslutar vi det här!
Nu!
Dra!
Michonne...
Michonne.
Du lever...
Vi...
- Vi... - Jag vet.
Det är vi.
Det kommer vi att göra.
Förberedelserna börjar komma på plats.
Alla är i blått läge. Säg bara till, de är redo att åka.
Bra.
Hur i helvete tror du att hon dog i den där lådan?
Min bästa gissning är presenningen.
Den tätade nämnda låda ordentligt. Hon fick slut på luft.
Kanske det.
Nu drar vi ut i krig!
Tror du att Sasha gjorde det där själv?
Jag vet inte hur, men hon gjorde det.
Hon gav oss chans. Du gjorde det. Det var rätt beslut att komma hit.
Beslutet togs för länge sen-
- innan några av oss kände varann. När vi bara var främlingar-
- som skulle ha passerat varann på gatan innan världen gick under.
Nu betyder vi allt för varann.
Du låg illa till. Du var instängd.
Glenn kände dig inte, men han hjälpte dig.
Han riskerade livet för din skull.
Det startade alltihop.
Från Atlanta till min pappas farm-
-till fängelset och sen hit.
Till denna stund...
Inte som främlingar, utan som familj.
VISSTE INTE
Glenn valde att ställa upp för dig den där dagen för så länge sen.
Det var beslutet som förändrade allt.
Det började med er två, och växte sen till att omfatta oss alla.
Vi offrar oss för varann...
vi lider och tar ställning...
vi sörjer och ger...
vi älskar och lever...
och kämpar för varann.
Glenn tog det beslutet, Rick.
Jag följde bara i hans fotspår.
Till minne av Bernie Wrightson.
Översättning: Anders Enerlöv www.btistudios.com