Takk for at du holdt vakt I går kveld.
Det var da så lite. Jeg liker det.
Du kan holde vakt I kveld.
- Vinner vi I dag? - Ja.
Vi trenger batterier til walkietalkien også.
Få den til å funke igjen.
Hva er det? Hvorfor smiler du?
Et par dager ute, -
- og vi har bare to våpen, bulkede bønnebokser -
- og noen fotballdrakter, ganske nøyaktig.
Ganske nøyaktig.
Vi kjemper.
Det er bedre.
Og om jeg hører et jævla pip til om Feite Joey, -
- knuser jeg tennene på noen.
Godt å bli kvitt dødvekten. Ikke mer maskotdritt.
- De har god saltkringlesmak. - Og batterismak.
To dager. Vi må dra tilbake.
Rick?
Halvannen dag mer. I dag og I morgen.
Vi kan dra ut igjen. Vi burde dra tilbake.
- Bare litt til. - Det går bra.
Vi trenger ikke finne dem med en gang.
Jeg vet det.
Bare litt til. Greit?
Greit.
Jeg kom for å gjøre det. Denise viste meg hvordan.
Jeg er ferdig.
- Hva er det? - Ingenting.
Greit.
Det kommer til å ordne seg.
Hva betyr det, Tara?
Vi er mange nok til å slåss. Vi må bare ha våpen...
Vet du hvor vi kan finne så mange våpen I dag?
Denne uka? I år?
Nei. Det gjør du ikke.
Jeg kan ikke bare vente.
Vet ikke hvordan det er med deg, men jeg kan ikke.
Vi skal finne våpnene. Og vi skal kjempe.
Det blir ikke lett. Det var det ikke sist gang på utposten.
Kanskje du kan spare dette til dem.
Her.
Det hjelper mot arret.
Behold den.
Vi trenger våpen. Jeg går og finner dem.
- Hva var det? - En hjort.
Jeg skylder deg en hjort.
Fra før. Da de var utenfor porten.
Ja, det gjør du.
Ser du det?
Ja.
Slike våpen er grunnen til at vi er her ute.
Det skjedde noe alvorlig her.
- For lenge siden. - Ja.
Dette er skikkelig ammunisjon.
Det kan være skikkelige våpen her også.
- Vi ser nærmere etter. - Ja.
Pokker ta.
Pass på hvor du går.
Kanskje vi ikke skal være her oppe for lenge.
La oss se hva vi ser.
Soldater. Sivile.
All den ammunisjonen. Det var kamp her.
Kanskje det var vandrerne. Kanskje bare andre mennesker.
De har fortsatt våpnene sine.
Jeg tror vi har truffet blink.
Det tror jeg også.
Tror du vi klarer det?
Ja.
- Går det bra med deg? - Ja.
- Med deg? - Ja.
Dette er et tegn, ikke sant?
Det er her. Det må det være.
Det er det.
FERDIGMAT
Maten er ferdig. Da spiser vi.
Jeg fant ingen våpen.
I tilfelle du lurte.
Jeg var ute hele dagen, og ikke et eneste jævla våpen.
Ikke et ekte et.
Jeg hadde en pistol.
Jeg skulle bruke den til å drepe Negan. Det var jeg klar for.
Og om jeg hadde gjort det, slik jeg planla, -
- hadde Negan vært død nå.
Kanskje jeg også hadde vært død, men hvem bryr seg?
Eugene ville vært her enda.
Olivia ville ha levd.
Spencer ville ha levd.
Og nå er de borte, og jeg er her -
- fordi jeg var dum nok til å høre på deg.
Men det var du.
Og det gjorde du.
Du står der og forteller folk om livene deres.
Bare om de kommer hit.
Som deg. Akkurat nå.
Du vet ikke en dritt om en dritt.
Du har rett.
Det gjør jeg ikke.
Jeg sa at du ikke skulle dø, -
- at du ikke burde gjøre det du planla.
Fordi vi trengte deg.
Det gjør vi fortsatt.
Selv en tosk som meg skjønner det.
Det er lettere å være død.
Og om det er min feil at du lever, må jeg bare leve med det.
Jeg bestemte meg for å blande meg.
Men jeg gjorde noe jeg mente var rett.
Og jeg visste at innsatsen var høy.
Du kan klandre meg for at du har et liv, -
- men hva skal du gjøre med det etterpå?
Hvordan skal du få det som må skje til å skje?
Alt er mulig helt til hjertet ditt slutter å slå.
Absolutt mer enn å kjefte på en tosk.
RTE-FERDIGMAT STORFEBRINGE MED SAUS
Hva for noe?
Hvordan smaker den?
Den er god.
I morgen...
Vi går ut og henter våpnene, ikke sant?
Vi henter Jadis og folkene for å slåss sammen med oss.
Vi dreper Negan og alle andre vi må drepe for å vinne.
Og hva skjer etter det?
Etter det fortsetter vi.
Ja, men...
Negan ordnet verden på sin måte.
Det er vi som må ordne den på nytt når han er borte, ikke sant?
Alle de forskjellige gruppene...
De kan finne ut av det sammen, hvordan de skal fortsette.
Ja, men noen må få det til å skje.
Noen må ta ansvar for det, ikke sant?
Det burde være deg.
- Ikke meg. - Hvorfor ikke?
Du klarer det. Du hadde vært flink.
Om det er noe du vil.
Jeg tror ikke jeg vil det. Eller at jeg ville vært det.
Men om vi to, -
- du og jeg, -
- får orden på alt sammen...
Det vil jeg.
Om det er noe du vil.
Ja.
Jeg skal spise fem til av disse ferdigmiddagene. Greit?
Du vet...
Vi trenger ikke gjøre det I morgen.
Vi kan ta oss god tid.
Om det går en dag til, er det greit.
Stedet er tomt.
Det er godt avstengt.
Vi fant den eneste veien inn, så...
Vi burde dra tilbake.
Om vi får våpnene, -
- gjør det ingenting om det tar litt lenger.
Vent. Jeg har...
Jeg har ventet med å vise deg denne.
Det er chili -
- og makaroni og ost...
Sammen.
Kom igjen.
Unnskyld.
Jeg tenkte bare.
Vil du ha det?
Gratulerer. Det er ditt.
Noen ga det til meg. Noen som hjalp meg.
Hun risikerte livet for min skyld.
Hun reddet livet mitt. Hun måtte ikke.
Men hun gjorde det. Det betyr noe nå.
Det må det.
Om jeg sier noe...
Rick drar ikke uten våpnene.
Selv om vi kommer nær nok, begynner de å skyte, -
- og så skyter vi tilbake.
De burde kjempe sammen med oss.
Frelserne drepte fedrene og sønnene og brødrene deres.
De vil ikke kjempe sammen med oss. De vil bare gjemme seg.
Så de bare kjemper mot oss.
Jeg forteller alle om Oceanside. Det er det som skjer.
Hvorfor er livet vårt mer verdifullt enn deres?
Fordi vi vil stoppe folkene som skader oss, -
- som skader andre?
Pokker ta.
Se.
Vandrerne på enga er ikke innhegnet.
Nei.
Vi må ta oss av dem her ute og stenge det hullet også, -
- slik at vi kan ta resten sakte.
Sju, åtte, ni...
Jeg kan blokkere det med bilen.
Jeg kan ta den på veien. Du lokker til deg resten.
Du lar meg få åtte.
Vi kan skyte dem, men det tiltrekker resten fra enga.
Det må gjøres stille, med sverdet.
Du takler åtte.
Du.
Jeg går, så går du.
- Du tok vandrerne. Jeg kan dytte. - Jeg også.
Bare styr oss mot hullet, du.
Pokker. Bremsene funker ikke.
Michonne, går det bra?
Ja. Med deg?
Ja. Jeg tror vi kom for langt.
Tror du det? Eller vet du det?
Jeg vet det.
- Men det var en bra plan. - Det var en flott plan.
- Vi gjør det her. - Ja.
Pokker. Det holder ikke.
Der ga det etter.
Del dem opp I mindre grupper. Barrierene holder kanskje.
Tar du sklia, så tar jeg pariserhjulet?
- Eller vi kan bare gå. - Vil du gå?
- Niks. Vi klarer det. - Det vet jeg.
- Hvordan går det? - Åtte til.
Hva med deg?
Ti!
Rick!
Michonne!
Jeg prøvde, men jeg skylder deg fortsatt en.
Jeg kunne vært ute I et par dager til.
Det hadde vært fint.
Jeg har ikke sovet.
Tenkt på det vi mistet.
Tenkt på vennene mine.
Glenn reddet meg.
I begynnelsen. Jeg klarte ikke å redde ham.
Det er normalt. Jeg vet det.
Å ikke kunne gi slipp på det.
Vi opplevde noe.
Dette fikser det ikke.
Rick, det gjør meg vondt.
Vi skal kjempe mot dem.
Det er det neste som skjer.
Og vi kommer til å miste folk.
Kanskje mange. Kanskje til og med hverandre.
Selv da -
- er det verdt det.
Da jeg trodde at...
Jeg kan ikke miste deg.
Du spurte hva slags liv det var om vi bare overga oss.
Det var ikke et liv.
Det vi gjorde der, -
- det vi gjør nå, -
- skaper en fremtid for Judith -
- og for barnet til Glenn og Maggie, når vi kjemper...
Det er å leve. Det har du vist meg.
- Du kan miste meg. - Nei.
Jo, det kan du. Jeg kan miste deg.
Vi kan miste vennene våre, folk vi er glade i.
Det handler ikke om oss lenger. Det handler om en fremtid.
Og om det er jeg som ikke klarer meg, -
- må du lede de andre videre, -
- for det er du som kan det.
Men...
Hvordan vet du det?
Fordi du ledet meg hit.
Brukbare? Alle sammen?
Så vidt jeg vet, ja.
Må kanskje renses. Vi fant forsyninger.
Forventer du at vi skal gjøre det?
Vi renset noen. Vi oljet noen. Dere kan gjøre resten.
- Vi gjør det sammen. - Ja, men brukbare?
Du kan fyre av noen. Prøv dem om du vil.
- Hvor mange? - Sekstitre.
- Vi laget en liste. - Nei.
Mener du listen?
- Ikke nok. - Hva snakker du om?
Du ba om mange våpen. Det er det dette er.
Nok til å kjempe din kamp. For oss? Nesten dobbelt.
Trenger nesten dobbelt så mange.
Vi har kastet bort nok tid. Kom. Vi tar med våpnene våre.
Nei. Våre våpen å ta. Avtalen vår gjelder enda.
Ikke alle.
Vi beholder ti selv, så vi kan finne flere.
- Fem. Seks. - Ti.
- Ni. Og vi får katten tilbake.
Tjue. Jeg beholder katten.
Vi gir dere våpnene. Vi kjemper sammen.
Si ja.
Ja. Snart skal vi kjempe.
Du får noen dager til før det som skal skje nå.
- Noen dager? - Ja.
Vi finner flere og finner ut av det.
Snart. Om noen dager.
- Hei. - Hei.
- Går det bra med deg? - Ja. Jeg bare...
Jeg kom bare for å treffe deg. Hva skjer?
Har du sett Rosita?
Hun kom ikke til vaktskiftet sitt I morges.
Hun dro sikkert ut for å se etter flere.
Ja.
Hvorfor skulle du treffe meg?
Jeg har noe å si til deg.
Hei.
- Er du her... - Jeg er her fordi jeg trenger hjelp.
På én betingelse.
Jeg får skyte.
Greit.
- Tok du med sprengstoff fra broen? - Jeg vurderte det.
Men jeg ville ikke at noen skulle finne det ut og hindre meg.
Men jeg har noe bedre.
Så du kan skyte.
Rick og Michonne fant våpen.
- Men de er ikke klare til å handle. - De kan ikke.
De trenger flere våpen, flere folk, mer tid, flere unnskyldninger.
Jeg har lært alt -
- Daryl og Carl fortalte Rick om Negans hjem utenat.
Jesus laget et kart over utsiden til meg.
Det er langt unna. Det er godt bevoktet.
- Vi er bare to stykker. - Ombestemmer du deg?
Jeg er klar for å drepe ham.
Men jeg må være sikker på at du vet hva det betyr.
Vet du det?
De kan ikke ta oss I live.
Om de gjør det, gir vi dem noe.
Det er en enveisbillett for oss begge.
Om det er oss begge.
Det er det.
Oversatt av: Heidi Rabbevåg