Tidigare i The Walking Dead:
Jag kan inte förstå att han tog våra saker och stack.
- Han vill inte bli hittad. - Jo, det vill han.
Vi kom för att be er hjälpa oss att slåss mot Saviors.
Folk kommer dö, och inte bara Saviors.
Jag erbjuder vår vän Daryl fristad. Han är trygg här.
- Det är dags att slåss. - Nej.
Det här är nåt jag inte är delaktig i.
Gavin, säg åt din kille att sluta.
- Diane. - Jag fixar det.
Snyggt skjutet.
- Min syster hade en sån klänning. - Tänk inte på det.
Bravo!
Det här börjar ju gå som ett urverk.
- Nu, chefen? - Ja, Jerry.
- Det ser lite ut. - Titta igen, Gavin.
Vi har uppfyllt våra förpliktelser.
Ser man på! Du har rätt.
Det ser inte mycket ut, men åtta, nio, tio... Du har rätt.
Jag vill ha hans pistol.
Faktum är att den här skithögen aldrig mer borde få ha en.
- Inga pickadoller för stygga pojkar. - Du slog först, ditt as.
Lugn.
Okej, så hur gör vi nu?
Precis, Ers majestät.
Hur gör vi nu?
Ge honom ditt vapen, Richard.
Håll dig lugn, din idiot.
- Sug på den, din lille skit. - Richard!
Lugna er!
- Ezekiel, jag kan inte godta det här. - Vi kan inte det.
Richard kommer inte att bistå vid framtida utbyten.
Nej, fortsätt ta med honom. För om det här inte upphör-
-om det blir ett riktigt problem, så kom ihåg vad jag sa.
Han står fortfarande först på tur. Jag sköt honom nästan själv nyss.
Jag vet att det inte är hans fel, men det här måste få ett slut.
Så saker och ting kanske måste bli lite...
fysiska.
- Jared, kliv upp för helvete. - Nu drar vi.
Kan jag få tillbaka min käpp?
Nån gav den till mig. Nån som är borta.
- Gavin, jag måste få nita honom! - Nej!
Nej! Alltså...
Läs för fan av rummet, sensei.
Nu åker vi.
Jo, min syster älskade den klänningen.
Du var rapp med den där idag. Imponerande, Benjamin.
- Jag sa ju att jag har blivit bättre. - Du var aningen för rapp.
Att du kan slåss innebär inte att du bör söka strid.
- Det bara hände. Jag tänkte inte. - Det måste du.
Hädanefter kommer du att göra det, är det uppfattat?
Ja.
Richard.
- Vi ska talas vid senare. - Kom, Jerry.
- Du är grym med käppen, kompis. - Jerry!
- Behöver du uppsöka sjukan? - Nej, det är ingen fara.
Hörni, vart åkte ni?
Jag behöver prata med Daryl ensam, går det bra?
- Visst, jag hämtar nåt till ditt sår. - Gör det.
- Ni åkte och träffade dem, va? - Ja.
Ingår det i ditt avtal?
Vad fan är det med dig?
Du blöder.
De gjorde det mot dig. Du vet vad de är.
Om Carol hade varit här och sett det där...
Om hon visste vad som hade hänt Abraham och Glenn...
Då hade hon lett oss raka vägen dit, redo att döda allihop.
Ja, och det var därför hon gav sig av.
Jag övar.
Jag måste börja använda de här oftare.
Saviors inser att jag inte bör få bära vapen i deras närhet.
Morgan sa att du är bågskytt.
Varför?
För att vi vill samma saker.
Jag behöver din hjälp.
Vi behöver skaka om Ezekiel, och här har vi det.
Alexandria, Hilltop och Riket slår till först och slår till hårt.
Sen utplånar vi Saviors från jordens yta.
På så sätt kan massor av bra människor...
leva i trygghet.
De använder den här vägen. Ser vi bilar så är det Saviors.
De har kommit i gäng på två eller tre på sistone.
Därför behöver jag dig. Jag kan inte slå ut dem ensam.
Vi slår till med skjutvapen först och sen brandbomber.
Sen skjuter vi tills de är döda.
- Varför behövs elden? - Det måste se illa ut.
Vi vill att de som hittar resterna ska bli förbannade.
Jag lämnade ett spår härifrån till vapengömman jag planterade.
Till en stuga där nån som Ezekiel bryr sig om bor.
- Vem då? - Nån enstöring han träffade.
- Ibland kommer han med mat. - Varför bor de inte i Riket?
Inte vet jag. Hon bor därute och kommer att dö därute.
- Är det en kvinna? - Hon har mer stake än vad vi har.
Hon kommer ändå att dö. När Saviors hittar sina polare döda-
-om de inte är kompletta idioter, utan kan följa ett tydligt spår-
-då kommer de att ta sig till gömman och stugan.
- Då kommer de att attackera henne. - Vad heter hon?
De kanske inte dödar henne, men det visar Ezekiel vad han måste göra.
- Vad heter hon? - Hon är tuff. Hon kanske överlever.
Säg hennes namn, för helvete!
Carol. Jag hoppades att du inte kände henne och trodde att du sket i det.
- För du vet vad som måste hända. - Nej.
Hon kanske överlever. Det här kan fungera.
Vi kan bli av med Saviors så att vi alla kan få en framtid.
Hon bor ensam därute och bara väntar på att dö.
Om vi inte gör nåt kommer många som vill leva att dö!
Håll dig borta från Carol.
De kommer.
Vi kan vänta på att allt går snett och förlora folk-
-eller välja det svåra...
- och styra vårt eget öde. - Nej.
Jag beklagar.
Det kommer fler. Eller så kommer de där tillbaka senare.
Det skulle ge oss en ny chans, men vi börjar få ont om tid.
Om du och ditt folk vill slå till mot Saviors måste det göras snart.
Och ni behöver Riket.
Det vi måste göra kommer att kräva offer oavsett.
Killar som vi...
- Vi har redan förlorat så mycket. - Du vet inget om mig.
Jag vet att Carol, där hon bor i sin ensamhet...
Hon kan lika gärna vara död redan nu.
Om hon skadas, om hon dör, om hon får feber-
-om hon tas av en gångare eller träffas av blixten...
Om nånting över huvud taget händer henne så dödar jag dig.
- Jag skulle dö för Riket. - Gör det, då.
Är ni ett kollektiv eller har ni en ledare?
Den här.
Hej, jag heter Rick.
Vi äger era liv. Vill ni köpa tillbaka dem?
Har ni nånting?
Ni har en av oss. Gabriel.
Jag vill träffa honom först, sen kan vi prata.
Båtsakerna ni tog blev tagna.
Vi såg dem, så vi tog resten. Sen tog vi honom.
Då vet ni att vi inte har nåt att köpa tillbaka våra liv med.
Och det är vad ni också kommer att ha snart - ingenting.
För vi tillhör redan gruppen som ni såg ta sakerna från båten.
De kallar sig Saviors, och de äger våra liv.
Om ni dödar oss så tar ni nåt från dem.
Och de kommer att leta efter oss.
Ni har bara två val när det gäller Saviors.
Antingen dödar de er eller så äger de er.
Men det finns en utväg. Anslut er till oss.
Anslut er till oss och bekämpa dem.
Nej.
Nej, Rosita!
Sluta, allihop! Vänta!
Låt oss gå, annars dödar jag henne!
Släpp Tamiel omedelbart.
Saviors har andra ställen, andra samhällen.
De har saker. Mat, vapen, fordon och bränsle.
De har allt ni kan tänkas vilja ha.
Släpp Tamiel.
Säg vad du har att säga.
Om ni ansluter er till oss och vi besegrar dem tillsammans-
-kan ni få mycket av det de har.
Om ni slåss på vår sida kommer ni att bli belönade. Mer än ni kan tänka er.
Vi vill ha nåt nu.
Rick kan göra vadsomhelst.
Den här gruppen hittade mig här, så långt från vårt hem.
Vad behöver ni? Säg bara till så ordnar vi det.
Vi kan visa er vad vi kan göra. Nu.
Tamiel och Brion, visa Rick vägen upp, upp, upp.
Det är ingen fara.
- Sätt dig här. - Tack, men det är ingen fara.
Vilka är de här typerna?
Våra nya bästisar, antar jag.
Vart för de honom?
Vi har alla varit här sen förändringen.
Vi tar, vi stör ingen.
Saker och ting blir svårare.
När vi öppnar burkar är innehållet ibland ruttet.
Tiden har gått. Saker och ting förändras igen.
Kanske förändras även vi.
Kanske.
Vi måste veta att ni menar allvar. Att ni är värda det.
Vad har du gjort?!
Rick!
Jag är oskadd.
Väggarna! Använd dem!
Tror ni oss nu?
Säg bara vad ni vill ha, så ordnar vi fram det.
Skjutvapen. Många, många.
Då ska vi strida på er sida.
- Är du säker på att vi vinner? - Bergsäker.
- Efteråt får vi hälften av bytet. - Ni får en tredjedel.
Och vi tar tillbaka det ni nyss stal av oss.
- Hälften. - En tredjedel.
Hälften.
En tredjedel.
En tredjedel, och vi behåller det vi stal.
Hälften av burkarna vi tog. En chans, nu. Ja?
Säg ja.
Ja.
- Och vapnen. - Och vapnen.
Vi väntade länge vid båten och vill ha nåt för det.
Så det blir det här. Burkar och vapen, vapen och burkar.
Väntade ni på att nån skulle hämta grejerna från båten åt er?
Länge. Vi tar, vi stör ingen.
Hade ni den där saken därnere för att folk ska kunna bevisa vad de går för?
Nej, han hette Winslow.
Vad hade ni tänkt göra med Gabriel?
Gå nu.
Avtalet går ut. Snart.
Vad heter du?
Jadis.
Vi har ett avtal.
- Jag sa "inga besök" till Richard. - Jag vet att du önskar vara ensam.
Det är vad jag har beordrat. Mina mannar rensar undan de förtappade.
De döda är tämligen taktlösa när det gäller folk som vill vara ifred.
Jag trodde att våra förehavanden var tysta nog för att undgå upptäckt.
- Det var du som öppnade dörren. - Ni utlöste snubbeltråden.
Jag trodde att jag fick den i tid.
- Du gömde dem bra, damen. - Kalla henne inte "damen".
- Frun, fröken, tjejen... - Du kan hålla tyst nu.
- Adjö, Ers majestät. - Vänta!
Paj.
Kevin sa att du gillade det. Utifall du öppnade dörren.
Stick.
Jesus ledde oss till Riket.
Morgan sa att du nyss hade dragit.
Jag var härute och fick syn på dig.
Varför stack du?
Jag var tvungen.
Jag hörde nåt när jag stod vakt. Det kom inifrån muren.
Inne i skafferiet hoppade en av dem på mig.
Hon var arg för att hon inte fick sakerna på båten efter all väntan.
De tvingade mig att packa ihop allt annat.
Men hon sa att de var vid båten, så jag hoppades...
Du inte bara hoppades. Du ledde oss hit.
Jag började tappa tron.
Men sen såg jag dig, och du nickade åt mig.
Men du förstod att jag inte hade stuckit.
Ni sökte och fann mig, och när du såg deras antal verkade du så...
glad.
Vi kommer att ställa allt tillrätta.
Men det kommer att bli väldigt tufft innan dess.
Vi måste hålla fast vid hoppet. Jag kommer att göra det.
Tack.
Vad var det som fick dig att le?
Vad var det som gjorde dig så säker?
Nån visade mig att fiender kan bli vänner.
Vi borde inte återvända hem. Vi måste leta vapen till det här avtalet.
Både Rick och Aaron är skadade.
Jag oroar mig mer för vad Eric ska säga när han ser mig så här igen.
Folk hemma behöver mat. Rick vill återvända och omgruppera.
Då går jag ensam.
Vi håller ihop, punk slut.
- Vad är det med dig? - Vi söker inte strid nu, Rosita.
- Vi förbereder oss för en. - Det är alltid en strid, Tara.
Ingen får stå i vägen eller bromsa oss.
Måste vi hindra folk från att ta från oss eller om vi måste ta från andra-
-så bryr det mig inte.
Vi vinner. Väx upp.
- Vapen. Snart. - Snart, annars...
När vi lappat ihop dig sticker vi väl ut och letar vapen?
- Har du nån aning om var? - Nej, med det har aldrig hindrat oss.
Tara, du har varit längre ut än nån annan.
Du kan åtminstone tala om var vi inte ska leta.
Visst, inga problem.
- Kan vi dra nån gång? - Vänta lite.
Varför...?
För att vi vann.
Och för att ersätta den du blev av med.
All right, då åker vi.
Jag klarade inte att förlora nån.
Jag klarade inte att förlora nån av dem.
Jag klarade inte att förlora dig.
Jag klarade inte att döda dem.
Jag kunde ha gjort det. Jag skulle ha gjort det.
Om fler av dem hade skadat fler av oss så hade jag gjort det.
Men det hade inte funnits nåt kvar av mig efteråt.
Kom Saviors?
Ja.
Blev nån skadad?
Mår alla bra?
Gjorde Saviors...
Är alla där hemma oskadda?
Daryl...
De kom. Vi fick allihop.
Vi gjorde en deal med resten av dem, som Ezekiel.
Alla mår bra.
Ska vi äta, eller måste man vara kung eller nåt för att få käk här?
Håll truten.
Ezekiel... Är han okej?
Ja, jag tror det.
Ta hand om dig.
Du handskas bra med henne. Ezekiel lär bli imponerad.
Jag tänkte att en snubbe med en tiger som husdjur inte kan vara så illa.
Han är schyst enligt Carol. Ja, jag hittade henne i huset.
Du, det jag sa...
När jag sa att hon bara gav sig av...
- Det var vad hon bad mig göra. - Jag fattar.
Vi behöver Riket. Du måste se till att det blir så.
Jag beklagar. Det gör jag verkligen.
Men det kan inte vara jag.
Vad det än är du håller fast vid...
så är det redan borta.
Vakna upp, för helvete.
- Du är precis som jag, Daryl. - Du vet inte ett skit...
Jo, det gör jag. För du berättade inte för Carol vad som har hänt.
Det gjorde du inte, för annars hade hon varit här.
Och jag är glad för det.
Vi håller alla fast vid nåt.
Jag sticker tillbaka till Hilltop imorgon och förbereder mig.