Den er motbydelig. Bare kast den tilbake.
Den tørker ut.
Den lukter forferdelig.
Vi kan tømme den og stappe den full av Miss Iris' salvie -
- og litt av lavendelen også.
- Og så? - Så har du en flott bjørn -
- som overlevde et stormfullt hav.
Jeg hadde en sånn da jeg var på din alder...
Pokker! Se!
Ikke løp!
Ett treff. Trengte ikke to.
- Ikke dårlig. - Nei.
Se! Én til!
Kom an. Ikke løp!
Vent!
Hun er ingen dupp.
Hun lever.
Vi må likevel gjøre det.
Nei, vi må ikke gjøre det.
Jo, det må vi.
Nei, ikke hvis ingen finner det ut.
Vi skal gjøre det. Jeg vil.
Ikke jeg. Så vi gjør det ikke.
Skal du sladre?
Bare si om du skal sladre, -
- om du er en sladrehank.
Jeg er ingen sladrehank, men jeg hjelper deg ikke.
Åtte rustne bokser med okra og en eske med Aspirin.
Det er alt vi har å vise frem fra tiden her ute.
I tillegg til at vi fortsatt lever.
Første regel for forsyningsjakt -
- er at det ikke er noe igjen I verden som ikke er gjemt.
Vi må bare finne det.
Bra. Vi må bare finne det.
Jeg var bekymret et øyeblikk.
Vi dro lengre enn vi skulle.
Det er ingenting igjen her.
Vi har ikke engang nok bensin til å lete mer -
- selv om vi ville.
Vi sa vi skulle være borte I to uker. Det har gått to uker.
Så lenge Hilltop holder sin del av avtalen, -
- har vi mat hjemme. Vi trenger ammunisjon.
Vi trenger medisin.
Vi kan ikke dra tilbake slik. Folk stoler på oss.
Hvorfor oppfører du deg som om du ikke vet det?
Jeg vet ikke helt om det betyr så mye for meg lenger.
Det vi gjorde på satellittstasjonen, -
- alle folkene vi drepte...
Du så det ikke. Du så bare det som var igjen.
Nei, jeg måtte gjøre det også.
Ja, vi måtte det alle sammen.
For litt melk og mais.
Det var ikke den eneste grunnen. Og ja, vi måtte.
- Du vet vi måtte. - Det er saken.
Du så hvordan vi levde før dere kom.
Vi visste ikke en dritt.
- Vi trodde... - Hva da?
- Hva? - Spiller ingen rolle.
Jeg skjønner det nå.
Enten det er deg eller noen andre, velger du deg.
Du tar det du kan, -
- du dreper den du må og fortsetter videre.
Ingen er sammen om dette. Ikke nå lenger.
Du.
Det gjør bare vondt fordi du vet at det du sa er pisspreik.
Det er ikke deg, Heath.
Tara...
Det er meg, -
- det er deg -
- og det er alle som vil overleve.
Det er sannheten.
Vi kan gå mot stranda. Men etter I dag drar vi tilbake.
Selv om vi bare har de rustne boksene.
Nei, det er greit. Takk.
Fant de noe der ute I går?
- Ev sa hun kom til munningen. - Seriøst? Hva så hun?
Ingenting. Helt ned dit, men ikke en jævla ting.
Bare gjør det.
Spiller ingen rolle. Vi skal gjøre det.
Nei, Rachel.
Hei.
Jeg mente det ikke.
Jeg er ufarlig. Jeg er ikke her for å gjøre noen vondt.
Rachel og alle dere andre, senk våpnene.
Vekk fra henne, Cyndie!
- Hun har ikke gjort noe galt. - Spiller ingen rolle. Vekk!
Beklager. Jeg bare gikk inn. Krabbet.
Jeg visste ikke engang at jeg var inne. Beklager.
Jeg kan bare gå min vei.
Greit.
Dette er greit også. Vi kan bare fortsette å gjøre dette.
Hva tror vi?
Mange blindsoner der nede.
Vi ser bak presenningene først.
Ser ut som de hadde planer om noe.
Ser ikke ut som de ble ferdige.
Det er tungt. Kan være noe bra der.
Tara. Vent!
Den veien! Løp!
- Heath! - Tara!
Heath!
- Vi må høre historien hennes. - Lengre venting gir større risiko.
Vi var enige om å diskutere det sammen om noen kom inn.
Og den beslutningen tok vi for lenge siden.
Må du på toalettet før vi begynner?
Nei, takk.
Men kanskje...
Jeg heter Natania.
Dette er Kathy og Beatrice, som du allerede har møtt.
Er jeg den eneste som hører bjeller?
De er våre. Vi har seks av dem.
Noen I nærheten, noen et par kilometer unna.
Hva med signalhornet?
Vi fant ikke flere bjeller.
De skal villede eventuelle døde som kan ha blitt tiltrukket av det.
- Ikke dårlig. - Det hjelper av og til.
Men en kvist I vinden, blader som rasler...
Vi er heldige. Dette er et ganske oversiktlig område.
Evakueringen og lekterne. Hvis de var ekte, da.
Så hvor er du fra?
Atlanta.
For lenge siden.
Jeg holdt meg bare på farten.
Vennen min og jeg har reist rundt -
- på egenhånd I et par år nå.
Vi jobbet på en fiskebåt.
Har du noen med deg?
Hadde. Vi kom fra hverandre.
Hva slags fiskebåt jobbet dere på?
Tråler, snurpenotbåt, spiskammer?
Den sistnevnte.
Hva gjorde du her?
Du må forstå at vi blir nervøse -
- når folk bare finner veien til hjemmet vårt.
Ja, det skjønte jeg.
Vennen min og jeg fant en bosetting bygget på en bro, -
- det vil si, det som var igjen av den.
Vi så etter forsyninger og ble angrepet av vandrere.
De døde. Vi prøvde å komme oss unna, -
- og jeg ble dyttet av broen.
Jeg kjempet mot strømmen og endte opp I sundet.
Munningen? Bukta?
Jeg er ikke så flink I geografi.
Jeg trodde bare jeg var død.
Jeg havnet på stranda og besvimte.
- Det er broen ved Windsor. - Vet dere veien dit?
- Ja. - Hun svarte ikke på spørsmålet.
Gjorde jeg ikke? Hva var spørsmålet?
- Hva gjorde du her? - Da Cyndie kom med mat til meg, -
- lot jeg som jeg var bevisstløs og fulgte etter henne tilbake.
Det virket som hun var fra en leir, og jeg ville ha hjelp.
Så hvorfor snek du deg rundt?
Jeg ville se om det var trygt. Fremdeles ikke sikker.
Jeg er lei for at jeg skremte dere.
Men hvis dere viser meg veien, skal jeg stikke.
Jeg må tilbake til broen og lete etter vennen min.
Hvis vi lar deg gå, har du overtaket på oss.
Du vet veldig mye om oss nå.
- Hvis dere lar meg gå? - Ja.
Vanligvis ville vi ha drept deg allerede.
Vi skyter fremmede som kommer til leiren på flekken.
Men Beatrice sa du sparte livet hennes, -
- og barnebarnet mitt mistet nesten sitt da hun prøvde å redde deg.
"Den jenta", Cyndie.
Så spørsmålet er fremdeles -
- hva vi skal gjøre med deg.
Ja, det er litt av en knipe.
Hva om du hviler litt, så snakker vi mer senere?
Kanskje én av oss får en lys idé.
Greit.
Håper du liker fisk.
- Den tørkede typen? - Hun tok med saltet abbor til deg.
- Likte du det? - Ja da.
Nei, det gjorde du ikke.
- Ikke så veldig. - Vi har gryterett.
Det stemmer. Dere har ikke blitt formelt introdusert.
- Tara, dette er Cyndie. - Hei.
Takk for det på stranda og alt der ute.
Du reddet livet mitt.
Du gjorde det.
Jeg vet ikke om bestemoren din liker det, men...
Moren min ville ha likt det.
Hun viste meg veien... En vei.
- Jeg prøvde å vise Rachel det. - Den vesle jenta?
Ja. Hun har ikke måttet gjøre det ennå.
Har du?
Jeg er en veldig god skytter.
Ja, det er du.
Da spiser vi. Og snakker.
Tara.
- Når spiste du sist? - Teller soyasaus?
Vi har en endeløs forsyning av fisk.
En av fordelene med å bo så nært havet.
Er dette noe du kunne bli vant til, Tara?
Jeg håper jeg kan overbevise deg om å bli.
- Hva? - Hvorfor ikke?
Det kan være den perfekte løsningen på problemet vårt.
Vi holder landsbyen vår hemmelig, og du kan slå rot.
Du er en dyktig kriger, Tara, og en god person, det ser jeg.
Du etterlater deg ingenting.
Og hvis du vil, kan vi hjelpe deg med å finne vennen din.
Hvis han vil bli, kan vi tilby ham et hjem også.
- Kan han bli her? - Hvorfor ikke?
Jeg mener...
Jeg trodde aldri jeg kom til å spørre, men hvor er alle mennene?
Alle sammen?
Vi havnet I kamp med en annen gruppe.
Ingen av dem overlevde.
Vi mistet andre også.
Cyndie hadde en 11-årig lillebror, mitt barnebarn, -
- og moren deres også, datteren min.
Etter det besluttet vi å beskytte oss, uansett hva.
Uansett hvem som dukket opp, skulle de skytes på flekken.
Vi dro fra vårt gamle hjem bare I klærne vi hadde på oss.
Og så fant vi dette stedet.
Vi skulle holde oss skjult.
Og vi skulle overleve.
Du kunne gjort oss vondt, Tara, men gjorde det ikke.
Jeg vet vi høres ut som monstre. Men jeg måtte være ærlig, -
- så kanskje du forstår hvorfor vi gjør det.
Kanskje du kan vurdere å bli.
Og kanskje du kan være ærlig -
- om hvor du kommer fra.
- Jeg snakket sant. - Gjorde du?
Du sa du jobbet på en fiskebåt, et spiskammer.
Det stemmer.
Tara, et spiskammer er et rom hvor man lagrer kjøtt.
Ja, jeg løy.
Jeg kommer fra et samfunn.
Vi bor sammen og hjelper hverandre.
Vi har murer og hus. Jeg har en kjæreste jeg tilbake til.
Og vi har gjort ting, akkurat som dere.
Det var noen folk som truet oss.
Vi fant ut at de brukte en gammel satellittstasjon -
- som de styrte fra.
Vi dro dit midt på natten -
- og drepte dem, -
- hver eneste en av dem.
De fikk som fortjent.
De valgte å drepe og terrorisere folk, -
- men det var ikke derfor vi drepte dem.
Vi gjorde det ikke så verden skulle bli et bedre sted.
Vi gjorde det fordi vi ville overleve, akkurat som dere.
Og jeg vet at dere tror at den eneste løsningen er at jeg blir.
Men hva med denne lyse ideen: Vi samarbeider.
Vi sa jo at vi ikke vil at noen skal vite om dette stedet.
- Dere kan ikke leve slik for alltid. - Det tror jeg vi kan.
Jeg skjønner hvorfor dere gjør det, -
- men hvis dere fortsetter å se på alle som fiender, -
- er fiender alt dere kommer til å finne.
Før eller senere trenger dere en venn.
Vi kan beskytte hverandre. Vi blir tryggere enn vi er...
Greit.
Vi kan sende en guide ut med henne og hjelpe henne med å finne vennen, -
- og deretter fortsette til samfunnet deres, bare...
Bare for å se hvordan det er.
Ja, jeg gjør det.
- Jeg vil bli med henne. - Absolutt ikke.
Du dro uten en ruteplan og uten å signere I porten.
Jeg trodde vi har ferdige med dette.
Vi er det.
Hold deg bak gjerdet til du lærer å ta ansvar.
Hvis dette fungerer, blir det mange andre sjanser.
Og hvis ikke, vil jeg ikke ha deg der.
Det kommer andre sjanser.
Sikkert at et spiskammer ikke er en fiskebåt?
- For jeg er ganske sikker på... - Det er ikke det.
Greit nok.
Dette kommer til å bli bedre. Folk kommer sammen.
Det er slik verden skal bli verden igjen.
Jeg håper du har rett.
- Vær forsiktig. - Hvor er Cyndie?
Hun furter I hytta.
Vi ville ikke gjort dette -
- om ikke hun hadde brutt alle reglene.
Lykke til, Tara.
Vi jobber med det, Natania.
Takk. Vi sees snart.
Sees senere, Rachel.
Beklager slaget, Beatrice.
Du var heldig.
Ja, det var jeg.
- Hvor langt er det igjen til broen? - Vi er nesten halvveis.
Hold dere nær. Det er ganske tett her.
Jeg tar meg av det.
Vær så snill.
Jeg kunne ha drept deg I landsbyen.
La meg gå.
Du har ingenting igjen. Folkene dine er døde.
Frelserne. Satellittstasjonen dere tok.
Du aner ikke hva dere startet.
Vi startet ingenting. Vi avsluttet det. De er døde.
Dere stoppet dem ikke. De kan ikke stoppes.
Det var bare en utpost.
Det finnes flere. Flere Frelsere -
- og flere utposter.
Og hvis de vet om vennene dine, -
- er det allerede for sent for dem.
Frelserne?
Var det de som gjorde dette?
Var det de som drepte alle mennene?
Alle mennene. Alle gutter over ti.
De stilte dem opp på rekke og skjøt dem I hodet.
Vi prøvde å kjempe imot, sånn som dere gjorde.
De vant.
Vi skulle fortsette å jobbe for dem, -
- men én natt bare dro vi.
Vi kom oss unna.
Vi lar deg ikke lede dem tilbake til oss.
De får det de vil ha.
Beklager at du ikke fikk...
Løp!
Vent!
Du skyter meg ikke.
- Fordi jeg reddet deg? - Tre ganger nå.
Du skyter meg ikke.
Du må sverge på at du aldri kommer tilbake -
- og at du aldri forteller noen om oss, -
- selv ikke dine egne folk.
Hvorfor skulle jeg komme tilbake?
Hvorfor skulle jeg fortelle noen om dette stedet?
Kanskje fordi du kan få noe ut av det.
Hva som helst.
Hvorfor drepte vi de to som bare kom nær oss?
Hvorfor drepte dere alle de -
- på satellittstasjonen?
Fordi dere trodde dere måtte.
Men ingen av dere måtte.
Dere bare gjorde det.
Ingen er onde.
De bestemmer seg bare for å glemme hvem de er.
Du må sverge.
Noen er onde, Cyndie.
Jeg har sett det.
Derfor må jeg dra tilbake nå.
Du må sverge.
Jeg sverger.
Her. Mat og vann.
Jeg blir med deg til broen.
Prøv å ikke falle av denne gangen.
- Det er flere, ikke sant? - Ja, mange.
Jeg bruker bilene som dekke så lenge jeg kan.
Og så?
Så løper jeg. Jeg elsker å løpe. Det er det beste jeg vet.
- Du klarer det aldri. - Jo da.
- La meg hjelpe deg. - Du har gjort det. Du fikk meg hit.
Bare gå tilbake. Si at jeg angrep deg...
- De kjenner deg, Tara. - Nei, si at du drepte meg.
De kjenner meg.
Du vet jeg blir værende til du kommer til den andre siden.
Trygt.
Jeg har geværet. Jeg har ammunisjon.
Jeg fikk deg ikke hit bare for å se deg dø.
Så nå får vi dette overstått.
Kathy and Beatrice -
- vet at vi skulle hit. De kommer.
Greit.
Hvorfor er du ikke som resten av dem?
Etter alt som har hendt?
Hvorfor er ikke du?
Greit.
Opp på den siden. Løp!
Heath!
Heath! Heath!
Heath, jeg kommer!
Nei! Løp din vei!
- Vi er sammen om dette! - Jeg vet det!
Kanskje det var deg.
Jeg håper det var deg.
SOLBRILLER! KURIOSITETER!
VELKOMMEN TIL DEN TRYGGE SONEN I ALEXANDRIA
NÅDE FOR DEN TAPTE HEVNEN TIL PLYNDRERNE
Jeg er så lei for det, Tara.
Jeg er lei for det også.
Vi trenger ikke å bare sitte her.
Våpen, ammunisjon... Har du ingen spor?
Hva som helst, hvor som helst.
Jeg bryr meg ikke om hvor farlig det så ut.
Fortell meg om et sted, så drar jeg.
Det må være et sted.
Vi kan ordne opp I dette.
Vi kan gjøre dette rett igjen.
Vi må.
Vi kan ikke.
Jeg så ingenting slikt der ute.
Oversatt av: Gry Viola Impelluso