Tidigare i The Walking Dead...
Den utgången skickar dem rakt mot oss.
Vi leder dem västerut här, bort från samhället.
De följer det som lockar dem.
Carter! Du måste vara tyst.
Kan inte du gå tillbaka och berätta för alla vad som händer.
De har tagit sig innanför murarna. De dödar folk.
Gå härifrån. Mitt folk har vapen-
-det har inte ni.
- Försök igen. - Tobin, det slutar inte.
Tänd på!
Tobin!
- Michonne. - Jag har det.
Helvete! Det var hälften. Jösses, det var mer än hälften!
Vi måste bara hålla oss före dem. De går, vi springer.
- Rick! - Jag är här.
Vad händer där borta?
Hälften vek av. De går mot Alexandria.
- Mot er? - Vi sprang före.
Ett signalhorn eller nåt ljuder från öst och det slutar inte.
- Jag gasar på och vänder om. - Vi fixar det, fortsätt du.
- De kommer behöva vår hjälp. - Vi måste få hjorden att fortsätta.
- Inte om nåt händer. - Om resten vänder blir det ännu värre.
- Daryl? - Ja, jag hörde dig.
Nicholas.
- Är du okej? - Det är min ankel.
Kom igen, håll i mig så går vi.
Det kommer hemifrån. Det måste det göra.
Han gjorde det här. Han tog ut oss hit för att vi skulle dö.
- Han dödade Carter. - Carter var redan död.
Nu sitter de i klistret därborta och vi är körda.
- Vi är så gott som döda. - Lugna dig.
Vad fan pratar du om? Vi är körda och det är hans fel.
Håll tyst och sätt fart. Kom igen!
Okej, hör upp. Här är den nya planen.
Jag går tillbaka och hämtar husbilen och kör runt skogen på Redding.
Jag tar mig in framför dem. Jag kan leda bort dem igen.
Husbilen är 1,5 kilometer bort, jag kan följa med.
Jag ordnar det, ta er bara hem. De kan behöva er där.
Glenn, Michonne.
Om nåt är framför er dödar ni det.
Inte gömma sig eller vänta, fortsätt bara.
- Jag går med, du klarar det inte själv. - Glenn, jag klarar det.
Du måste hjälpa mig. Vi måste få hem dessa människor.
Saken är att alla inte kommer klara sig. Försök rädda dem-
-men om de inte orkar hänga med så fortsätter ni.
Det måste ni, ni måste se till att komma hem.
Signalhornet slutade. Bra.
Ta er tillbaka i säkerhet.
Svensk översättning: -=StoraStyggaVargen=-
Vi ligger före dem. Tio minuter. Tjugo minuter kanske.
Håller vi bara takten tar vi oss alla hem.
Om vi inte gör det är det kört, eller?
- Vi vet inte ens vad som väntar. - Vi har murar av en anledning.
Det där ljudet. Nån kanske körde rakt igenom dem.
- Vi kanske går tillbaka till ingenting. - Tyst, min fru är kvar där.
Min med.
Oroa er inte för vad som gått fel. Tänk ut hur vi kan ordna upp det.
Vi rör oss i samma riktning som allt annat.
- Vi kommer stöta på något. - Vi kommer stöta på många saker-
-och vi kommer göra slut på dem.
Vi har inget val. Vi måste fortsätta framåt.
Stanna här. Skjut bara om ni måste.
Kom igen, vi tar dem.
Sturgess!
Jag vet vad det betyder.
Vi måste fortsätta framåt, eller hur?
Har vi tagit oss åtta kilometer ut än?
Plus minus några meter. Varför frågar du?
Vid nästa korsning vänder vi tillbaka.
Planen var att åka 24 till.
Jag ändrar planen. Åtta får duga.
Gränsen var 32. Så löd uppdraget.
För att säkerställa att de mumsar på försvarslösa tvättbjörnar-
-resten av deras ödödliga liv istället för på nån av oss.
Vill du åka kan vi inte stoppa dig.
Men utan dig kan de stoppa oss.
Nä, jag har full tilltro på er.
- Daryl! - Gör det inte!
Är det illa?
- Ungefär som förväntat. - Det här hade jag inte förväntat mig.
- Hur länge har du varit gift? - Tre månader.
Hon var inte min fru sen innan.
Hur träffades ni?
Det var ganska tidigt.
Aaron hittade mig. Jag var ensam och hade förlorat allt.
Och alla.
Jag själv... Jag var inte galen-
-jag slutade bara vara någon, slutade att vara människa.
Förstår du vad jag menar?
Det gör jag.
Vi hittade Betsy på väg tillbaka till samhället.
Hon såg mig fortfarande.
Efter jag trodde jag var dödsdömd var hon min första vän.
Sen blev hon mer än det.
Hon gjorde mig bättre.
Bättre än jag var innan.
Men om jag tar mig tillbaka vill jag ta farväl.
Berätta för henne att-
-hitta henne i allt det här-
-det betydde allt för mig.
- Vi måste stanna och förbinda honom. - Nej, vi fortsätter. Jag är okej.
Det kommer du inte vara om vi inte stoppar blödningen.
Vi hittar ett ställe. Vi kan inte stanna i öppen terräng för länge.
Kom nu.
Vi kollar om bilarna fungerar först. Om vi kan ta oss tillbaka med dem.
Jag stannar med dem.
Lyssna, jag behöver ta mig hem, men jag lämnar inte kvar dem.
Vi lappar ihop Scott och fortsätter.
Rick vet vad han vet, men... vi ligger före hjorden.
Kanske en halvtimme nu. Vi kan stanna och klara det.
- Det här är halvvägs hem, eller hur? - Ja.
Det var här det hände.
Jag sa det vid traktorstället. Jag och Aiden visste inte vad vi gjorde.
De i ert team som dog?
De var inte rädda. Vi var.
- Hittade ni nåt? - Vi får fortsätta till fots.
Nicholas var här sist.
Han kan visa oss vägen.
Okej.
Det finns inga bilar.
Jag har dig.
- Åh, herregud. - Sturgess?
Han stack från oss.
Hjorden är åt det hållet.
Helvete.
Nicholas.
Vi håller tyst, plåstrar om Scott och Annie och drar härifrån.
Vandrarna i gränden och ute på gatan-
-blockerar vägen ut ur stan.
Vi kan inte ta dem, inte i vårt skick.
Vi måste försöka locka bort dem.
För det har ju funkat bra på sistone.
Jag försöker faktiskt.
- Jag ger inte upp. - Inte än iallafall.
Jag tänkte-
-om vi kan distrahera hjorden tar de sig inte till samhället.
- Hur? - Vi tänder eld på ett hus. Eller flera.
- De dras till det och stannar här. - Det tar tid.
- Jag gör det, du stannar med dem. - Det är min plan, jag gör det.
Du har en fru, Glenn.
Det är därför jag gör det här.
Du måste få hem alla. Du är den som kan det.
- Tar det för lång tid så sticker ni. - Jag går inte utan dig.
- Det är inte så det funkar. - Jag möter er där.
Fastnar jag här ute hittar jag på nåt sätt att visa att jag är okej.
Vi har alla ett jobb att göra.
Det finns en foderaffär. Gammal, med mycket torra grejer i.
Den borde vara lättantändlig. Jag följer med dig.
Jag kan rita en karta.
Nej. Du kan visa vägen.
Jag måste bara göra en sak först.
Rick, det är Glenn.
Vi är i en stad fem grader öst om den gröna markören.
Om du tar dig runt på Redding inom de närmaste 20 minuterna klarar du det.
Jag tror vi är så långt före hjorden.
Jag ska försöka starta en brand för att distrahera dem.
Om du inte ser nån rök är de fortfarande på väg mot dig.
Jag måste sticka.
Lycka till, din åsna.
Det där håller ihop dig tills vi kommer till sjukstugan.
Annie, jag ska försöka göra en krycka till dig.
Lämna mig här.
Vad?
Jag sinkar er.
Vi kommer stöta på fler vandrare.
Så enkelt är det.
- Lämna mig. - Lämna oss.
- Nej! - Det är bara dumt att ni väntar på mig.
Vi går under tillsammans.
Kom igen, vakna.
Om ni inte vill göra det nu, gör ni det där ute.
Hamnar vi i knipa igen så sticker ni.
- Och vänder er inte om. - Nej, går vi, gör vi det tillsammans.
Vi tar hand om varandra som vi alltid gjort.
Vi lämnar ingen kvar.
Inte vi.
Ingen lämnar någon kvar.
Jag ska hitta nåt åt dig, Annie.
Du.
Har du nåt problem med mig?
Jag tar bara hand om mitt folk.
Och det tror du inte jag gör?
Jag hörde vad Rick sa.
Vilket av det?
Att alla inte skulle klara sig. Och då menade han oss, inte er.
Att ni skulle lämna oss om vi inte hängde med.
Glenn är där ute och riskerar livet för dig och alla andra-
-och jag är fortfarande här så jag vet inte vad fan du snackar om.
- Det kommer bli värre och då får vi se. - Ja, det kommer vi.
Rick sa det han sa-
-för ibland har man inget val.
- Det är inte så vi gör. - För ni aldrig behövt göra nåt annat.
Ni har aldrig varit med om det. Inte som Rick har.
Rick var där ute. Jag var där ute. Vi vet, det gör inte ni.
- Om ni inte lär er dör ni, och vi med. - Jag har åkt rundor sen början.
- Jag vet hur det är. - Har du behövt döda folk-
-för att de redan dödat dina vänner och du står på tur?
Har du nånsin gjort saker så att du blivit rädd för dig själv efteråt?
Har du nånsin varit täckt av så mycket blod-
-att du inte vet om det är ditt, vandrares eller dina vänners?
Då vet du inte.
Vänta.
Jag borde göra det.
Han var med i mitt team. Han hette Will.
Han var 19 år.
Vi lämnade kvar honom.
Du är inte den killen längre.
Du är här nu. Du är inte den killen längre.
Okej.
Helvete. Kom det hemifrån?
Vi måste sticka, nu.
Okej, vi sticker.
Vi måste sticka nu.
De från gatan och gränden-
-dras till skottlossningen.
Så fort de är borta tar vi oss till foderaffären.
Tills dess är vi stilla och håller tyst.
Betsy min älskade. Om du läser det här är det för att jag inte klarade mig.
Du kommer komma hem
De hörde det där.
De vet att vi är här inne. Vi kan inte vänta ut dem.
Hjorden kommer vara här när som helst.
Vad?
De kommer.
Gå! Kom igen!
- Var är foderaffären? - På andra sidan stan, vi kan försöka...
Nej, Glenn sa att vi måste sticka. Så vi drar nu.
Spring!
Stick!
Det ligger här framme. Vi tänder på och sticker.
Det måste finnas nån annan byggnad.
Vi måste sticka.
Vart?
- Nicholas! - Den här vägen.
- Du först, sen hjälper vi Scott. - Nej, de kommer. Gå bara.
Nu gör vi det här. Kom igen.
Kom igen!
Nej!
Fan också.
Vi måste sticka. Vi måste fortsätta, vi har inget val.
Vi har inget val! Kom igen!
Upp här!
Nicholas!
Nicholas! Se på mig!
Se på mig! Nicholas!
Se på mig!
Tack.
Kom igen.
Ingen rök. Det betyder inte att de inte klarade sig.
Hjorden är fortfarande på väg men den här ån borde sakta ner dem lite.
Glenn. Jag är på plats enligt min bästa gissning.
Har ni tagit er tillbaka?
Glenn?
Tobin, är du där?
Daryl?
Jag är här.
Nu är det snart dags. De är nästan här.
Jag åker åt ert håll nu.
Vad sägs om det, Daryl?
Han kommer åt vårt håll.
Det kommer skottlossning hemifrån.
Vi stannar här ute och hoppas de kan ta hand om det.
Det tror jag de kan. Det måste de.
Vi fortsätter för deras skull.
Vi kan inte vända om för att vi är rädda.
Vi är inte rädda.
Det här är för dem.
Att åka tillbaka nu innan det är klart, det skulle vara för oss.
Hjorden måste nästan vara här.
Rick?
Nej, nej, nej, nej, nej...