Tidligere i The Walking Dead...
Tøsen med sværdet og knægten med pistolen er vores venner.
- De angreb os. - Jeg tror dig ikke.
- Hvem pokker er disse mennesker? - Det er ikke mennesker.
Vi kæmper os ud til hegnet!
Kom med mig.
- Vi må væk. - Hvorhen?
Langt væk derfra.
Ikke så hurtigt.
Du ville ikke være der.
Det er derfor, jeg ville tale med dig.
Glenn fortalte, du reddede ham.
Han reddede mit.
Sådan fungerer det med os.
Få noget at spise. Vi begynder igen ved solopgang.
Jeg talte med Rick.
De ved, hvad du gjorde ved fængslet.
Daryl, Maggie. De accepterer det.
Ellers ville du ikke være her.
Jeg taler med resten, og beder dem acceptere det.
Det behøver de ikke.
Det skal de.
Det er de nødt til.
Vi behøver ikke fortælle om pigerne.
- Det vil jeg ikke. - Hvorfor?
Jeg må prøve at glemme det.
Jeg tager mig af den.
Det er derfor, vi venter på vores øjeblik.
Ja, lyder fint.
Jeg skylder dig alting.
Du står i gæld til Tyreese. Han var ved fængslet.
Kom du tilbage?
Det lå i et af rummene.
Jeg så, de dræbte ham.
Knægten.
Jeg ved stadig ikke, hvad du gjorde.
Men du vidste noget, jeg ikke gjorde.
- Jeg sendte dig væk. - Du havde ret, jeg overlevede.
Jeg sendte dig væk, og nu slutter vi os til dig.
Må vi det?
Mange tak.
Jeg vil ikke tale om det.
Det kan jeg ikke.
Jeg må glemme det.
Okay.
Der er intet.
Oversat af UNiTYSERiER www.DanishBits.org
Vi overgiver os.
Ingen spor. Intet.
- Hvad end, du hørte i aftes... - Det var mere fornemmelsen.
Hvis nogen overvågede os, ville der være noget.
Hold jer tæt på. Klar til at få fast grund under fødderne?
- Tiden er vist inde. - Det lyder godt.
Ved næste vej går vi nordpå, indtil vi finder et køretøj.
- Okay? - Javel.
Kom så.
- Våde sokker. - Kolde fødder.
- Myggestik. - Minder en om, man er i live.
- Faren lurer ved hvert hjørne. - Man kan aldrig slappe af.
- En glohed sol. - Det giver kulør.
Jeg sagde det, og mente det.
- Intet privatliv. - Fængslende publikum.
Et til... Et til.
- Han er god til det. - Hvad var det?
Et spil. Find det gode i det dårlige.
- Hjælp mig! - Far, kom så.
- Kom nu! - Hjælp!
Hjælp!
En eller anden! Hjælp!
Hjælp! Hjælp!
Fri bane. Hold øje.
Kom bare ned.
Er du okay?
Undskyld.
Ja. Tusind tak.
- Jeg hedder Gabriel. - Bærer du våben?
- Ligner jeg en, der bærer våben? - Det er vi ligeglade med.
Jeg har ingen våben.
Guds ord er den eneste beskyttelse, jeg behøver.
Det synes ikke sådan.
Jeg råbte om hjælp, og den kom.
Har I mad?
Mine sørgelige rester, er netop kommet op.
Vi har nødder.
Mange tak.
Sikke et smukt barn.
- Har I en lejr? - Nej, har du?
- Jeg har en kirke. - Hænderne over hovedet.
Hvor mange vandrere har du dræbt?
- Ikke nogen. - Vend dig om.
Hvor mange mennesker har du dræbt?
- Ikke nogen. - Hvorfor?
Fordi Herren afskyr vold.
Hvad har du gjort?
Vi har alle gjort noget.
Jeg er en synder. Næsten på daglig basis.
Men dem bekender jeg til Gud, ikke fremmede.
Havde du en kirke?
Holdt du øje med os tidligere?
Jeg holder mig på egen hånd.
Folk er lige så slemme som døden, nu om dage.
Nej, folk er værre.
Jeg har ikke overvåget jer.
Jeg har kun været ude et par gange, og var længst væk i dag.
Eller også lyver jeg.
Måske lyver jeg om alting, og der slet ikke er nogen kirke.
Måske leder jeg jer i en fælde, så jeg kan stjæle jeres egern.
Jeg får ofte at vide, min humor har mangler.
Det har den også.
Vent. Må vi kigge først?
Vi har i sinde at beholde vores egern.
Men når vi gør det gode, da lad os ikke trættes.
Thi til sin tid skal vi høste, såfremt vi ikke giver fortabt. Galaterne 6:9
Jeg har været her længe, uden at gå udenfor.
Fandt I nogen derinde, -
- ville det være overraskende.
- Tak for dette. - Vi fandt et køretøj ude bag.
Den kan køre ikke, men det kan ordnes på et par dage.
Faderen vil ikke have den.
Vi har fundet et køretøj.
- Du ved, hvad der er på spil. - Det er sandt.
- Vi kan holde pause. - Så vil det uundgåelige ske.
Uanset hvad, mangler vi forsyninger.
Det er sandt. Vand, mad og ammunition.
Bussen går ingen steder.
Tag nogle bønner med tilbage.
Uanset hvad, gør vi som Rick siger. Vi deler os ikke igen.
Han har ret.
Vi ville gerne med dig, men følger dem.
Hvordan har du overlevet her så længe?
Hvor er dine forsyninger fra?
Held. Vores årlige madprogram.
Det gik galt lige efter.
- Der var kun mig. - Kom her, Judith.
Maden holdt længe, derefter søgte jeg ude.
Jeg tømte alle nærliggende steder.
- På nær et sted. - Hvorfor?
- Det er overrendt. - Hvor mange?
Et dusin, måske flere.
- Dem klarer vi. - Bob og jeg går med.
Tyreese bør blive her, og beskytte Judith.
- Er det okay? - Naturligvis.
Skal jeg passe på hende? Jeg vil gøre alt for hende.
Jeg er taknemmelig for det.
Og for alt andet.
- Jeg tegner et kort. - Det behøver du ikke. Du tager med os.
Jeg er ikke til nogen hjælp. I så mig.
- Jeg er ikke god til dem. - Du tager med os.
- Jeg stoler ikke på ham. - Hvorfor?
Hvorfor stoler du på ham?
Alle kan ikke være slemme.
Jaså.
Jeg stoler ikke på ham. Det er derfor, jeg tager ham med.
Men han kan have venner.
Så du skal være på vagt, og hjælpe Tyreese med at beskytte Judith.
Nu skal du høre, hvad jeg siger.
Okay.
Du er ikke i sikkerhed.
Uanset hvor mange mennesker der er her, -
- eller hvor frit her ser ud, eller hvad folk siger -
- eller hvad du tænker. Så er du ikke i sikkerhed.
Det tager kun et øjeblik.
Et øjeblik, så er det forbi.
Vær altid på vagt.
- Det skal du love mig. - Det lover jeg.
Far.
Du har ret. Jeg er stærk.
Det er vi begge.
Men vi er stærke nok til, at vi kan hjælpe folk.
Og vi kan klare os selv, hvis det går galt.
Vi er stærke nok til ikke at være bange.
- Vi behøver ikke gemme os. - Han skjuler noget.
- Jeg holder mig i sikkerhed. - Ja.
Hej.
Da du sagde, de ikke fik lov at leve, -
- tog du ikke fejl.
Vi presser os selv og giver slip på ting.
Så giver vi slip på lidt mere og lidt mere -
- og snart, kan vi ikke få det tilbage.
Ting vi ikke kunne holde fast i, selvom vi prøvede.
Washington vil ske.
Jeg har ikke besluttet, om vi tager af sted.
Det ved jeg, og det er okay. Men du har set Abraham i aktion.
Han vil komme derhen, og Eugene har kuren.
Så vil du befinde dig et sted, hvor jeg har været.
Hvis du giver slip på for meget, vil det ikke virke.
For du kommer tilbage til den virkelige verden.
- Dette er den virkelig verden. - Nej.
Dette er et mareridt, og mareridt slutter.
Jeg er ked af det. Jeg siger det. Washington vil ske. Du vil sige ja.
Allerede for meget momentum. Du kan ikke bekæmpe rådhuset.
Måske er det bare noget af det, jeg ikke giver slip på.
Jeg forstår det. Du vil ikke tale om det.
- Er du okay? - Det bliver jeg nødt til.
Vi må starte forfra. Alle sammen, med hinanden.
- Du reddede os. - Vi var heldige.
Vi burde være døde.
- Jeg tjekker den. - Okay.
Hej. Vi er ikke døde.
Det, der skete, er sket.
Lad os starte forfra.
- Det vil jeg gerne. - Det kan du også.
Vi burde efterlade den her som nødplan. I tilfælde af det går galt i kirken.
Skal jeg bære en af dem?
Nej.
Jeg ville ikke nævne noget, da vi slog det op i telefonbogen, -
- men jeg tror ikke, der en våbenbutik med våben tilbage.
Det ser ikke godt ud, vel?
- Var det en vandrer? - Ja, det var en vandrer.
Virkelig?
Det var en bunke kasser, og jeg snublede.
Men jeg fik stadig, hvad vi kom efter.
- Fandt du noget? - Tre lyddæmpere gemt i et mini-køleskab.
Regel nummer et. Der er intet tilbage i verden, der ikke er gemt.
Vi er her.
Dette var madbanken. Den forsynede hele byen.
Alle dåserne i min kirke skulle ende her.
Hvis en kloak kunne brække sig, så ville det lugte sådan.
Vandet er kommet ned gennem hullet et stykke tid.
Gjort stedet godt ulækkert.
Vi kan bruge hylderne til at blokere for dem.
Ja, det gør vi.
Det gør vi.
Ned med hylderne.
Hej.
Jeg sagde, du kommer med os.
Af sted!
Nu kommer de. Du tager højre.
Jeg kan se tre her. Har du den?
Vi skal have fat i Gabriel.
- Hvad skete der? - Jeg ved det ikke.
Vi skubber hylden ned over dem foran os.
Vi kæmper os igennem, og så tager jeg ham. Nu!
Ja. Jeg ved, hvad det bringer.
Bob!
- Er du okay? - Nu er jeg.
Jeg er ked af det. Jeg gik i panik.
- Jeg fortalte dig... - Kendte du hende, da hun levede?
Jeg ved det.
Du bekender kun dine synder til Gud.
- Savner du sværdet? - Det var ikke rigtig mit.
Jeg fandt det i starten.
Hvordan blev du så god?
Det var bare mig og dem, herude -
- dag ud og dag ind. I meget lang tid.
Jeg ved ikke, hvad det var, men det var ikke et liv.
Ikke som i dag.
Går rundt i slim, for nogle ærter og gulerødder.
Jeg savner Andrea.
Jeg savner Hershel.
- Ja. - Jeg savner ikke det før.
Jeg savner ikke sværdet.
Hej, Tyreese sagde, du var herude.
Kom med ind. Vi har fundet mad.
- En masse. - Godt.
Hvad er det?
De kradsemærker. De er dybe.
Fra en kniv. Nogen prøvede at komme ind.
Jeg fandt noget andet.
Jeg ved ikke, hvad der skete, men vi kan klare det.
Det betyder ikke at Gabriel er en slem mand, -
- men det betyder noget.
Giv mig...
Jeg vil gerne udbringe en skål.
Når jeg ser rundt i dette rum.
Ser jeg overlevere.
Hver eneste af jer har fortjent den titel.
- For overleverne. - Overlever! Skål!
Skål!
- Overlevere! - Er det alt, hvad I vil være?
Vågne op, kæmpe mod de udødelig, -
- lede efter mad, gå i seng, sove med to øjne åbne -
- og starte forfra?
Det kan I gøre. I har styrken.
I har evnerne.
Sagen er den, for jer, -
- det I kan gøre, er at overgive jer.
Vi kan få Eugene til Washington, og han vil få de døde til at dø, -
- og de levende vil få verden igen. Det er ikke dårligt, for en lille tur.
Eugene, hvad er der i DC?
Infrastruktur konstrueret til at modstå pandemier -
- selv i denne størrelsesorden.
Det betyder mad, brændstof og tilflugtssted.
En ny start.
Uanset hvordan dette udspiller sig -
- uanset hvor længe det tager at starte forfra, -
- så er I sikre der.
Mere sikker, end I har været, siden alt dette startede.
Kom med os.
Red verden for den lille.
Red den for jer selv.
Red den for menneskene derude.
Som intet kan gøre, udover at overleve.
Hvad siger du? Hun ved vist, hvad jeg vil sige.
Hun er med. Hvis hun er med, er jeg også.
- Vi er med. - Ja.
Lad os gøre det.
Okay.
Min bror skal ikke være den eneste, der holder babyen.
Vent.
Et til.
- Er du okay? - Ja.
Jeg var i fængslet. Sammen med guvernøren.
Jeg vidste ikke, hvem han var.
Eller hvad han kunne gøre.
Jeg vidste ikke, hvem I var.
Jeg ville bare ikke skjule det.
At jeg var der.
Du er her med os nu.
Tak, for gæstfriheden.
Jeg er overrasket over, du lader os drikke altervinen.
Der er ingen tilbage, til at gå til alters.
Vinen er bare vin, indtil den bliver velsignet.
Du skjuler noget.
Det er tydeligt, det er noget, du ikke kan gemme dig for.
Det er dit problem.
Men disse mennesker.
Disse mennesker, er min familie.
Og hvis det du skjuler skader dem -
- på nogen måde, så dræber jeg dig.
Hvad laver du?
Jeg ved det ikke.
Kom.
Hvad laver du?
De har Beth.
Kom, ind med dig.
Vågner du? Du er tilbage.
Det gode er... At du ikke er død endnu.
Det er godt, ikke sandt?
Læg ikke for meget i ordet, endnu. Det gør dig bare skør.
Jeg vil forklare mig selv. Vi ville ikke skade dig.
Før...
Vi ville ikke tage dig væk fra gruppen, eller skræmme dig.
Dette er ikke ting, vi har lyst til.
Det er ting, vi er nødt til.
Du og dine folk, tog vores hjem fra os.
Det er retfærdigt spil. Nu er vi herude, som alle andre.
Prøver på at overleve.
Og for at gøre det.
Er vi nødt til at jage.
Det startede ikke på den måde, -
- med at spise mennesker. Det udviklede sig til det.
Vi udviklede os. Det var vi nødt til.
Og nu er vi overgået til at være jægere.
Jeg sagde det. Vi kan ikke vende tilbage.
Jeg håber, du forstår, -
- at intet af det, der sker for dig nu, er personligt.
Ja, du satte os i denne position, -
- og det er næsten kosmisk retfærdighed, at det skulle være dig, men...
Vi ville have gjort dette mod alle.
Det vil vi gøre.
Men når alt kommer til alt -
- uanset hvor meget vi hader dette...
Så er vi nødt til at spise.
Hvis det hjælper dig.
Du smager bedre, end vi troede.
Oversat af UNiTYSERiER www.DanishBits.org