- Hva faen er dette? - Hun har gjort det.
Det betyr noe når det er lagt ut på den måten.
- Bra at Guvernøren sendte oss ut. - Det kan du være sikker på.
Vi gjør allmennheten en tjeneste.
- Gå tilbake. - Hva?
Armene former en G. Beina en Å.
Og det der er en rygg. "Gå tilbake."
Så flott. Se!
Hun har sendt et "bitegram".
Jeg kan ikke tro det er sant.
Du! Hold opp med det der.
Hva faen er det med deg?
Du ble valgt fordi Guvernøren trodde på deg.
Jeg vil at det skal gå bra for deg-
- men oppfører du deg som en liten småunge-
-slår jeg deg på kjeften.
- Hvordan uttales etternavnet ditt? - Gargulio.
Jeg fortsetter å kalle deg Neil. Ok?
Hva blir det, Michonne?
Vi er fire, som er bevæpnet til tenna-
- mot deg og ditt fjollete lille sverd? Ikke sannsynlig, Michonne.
Begynner det å bli morsomt?
- Hallo, er det noen der? - Ja, ja... Hvem er...?
Jeg trodde ikke at noen ville svare. Vi har ringt helt siden det begynte.
- Hvor er dere? - Det kan jeg ikke fortelle.
- Du kan være hundrevis av mil herfra. - Jeg sier ikke hvor vi er.
Er det...? Er det trygt der dere er?
Ja, men det er fordi vi er forsiktige.
Jeg kan dessverre ikke fortelle hvor vi er.
Hva...? Hva gjør stedet dere er på trygt?
Det er langt borte... fra dem.
Jeg har en sønn.
Jeg har en nyfødt baby.
Jeg er i en gruppe med gode mennesker. Kan dere tenke dere...
Skulle dere kunne ta inn flere?
- Vi kan hjelpe dere. - Jeg må spørre de andre.
- La meg prate med dem! - Først gjør jeg det.
Vær så snill, ikke legg på!
Vær så snill, vi er gode mennesker. Vi kan hjelpe hverandre.
- Jeg ringer tilbake om to timer. - Vær så snill, du forstår ikke!
Vi holder på å gå under. Vi går under her.
- Har alle det bra? - Ja da.
- Og du, da? - Jeg har ryddet fyrområdet.
- Hvor mange var de? - Jeg vet ikke. 10-20 stykker?
Jeg fortsetter. Jeg ville bare se hvordan Carl følte seg.
- Du trenger ikke ta hånd om likene. - Jo, det må jeg.
- Er alle bevæpnede? - Ja, men det er dårlig med ammunisjon.
Maggie og jeg skal ut for å lete etter ammunisjon og morsmelkerstatning.
Vi har sikret aggregatrommet. Axel prøver å fikse det-
- hvis noe skulle skje. Vi skal rydde der nede også.
Bra.
Rick!
Vi må dra! Hun er truffet. Hun kan ikke bevege seg så fort.
Tim og Crowley...
Vi er nær den røde sonen. Hver eneste biter må ha hørt skuddene.
Kom igjen, reis deg. Neil!
På tide å vise hva du er god for. Dette er ingen lek.
- Jeg trenger din hjelp. Forstår du? - Ja, ja.
Reis deg. Vi lar aldri våre egne forvandles.
Aldri.
Kom igjen.
Bare gjør det.
Flink gutt. Kom nå, på tide å røre på seg!
Hun flykter ikke, hun jakter. Det gjør vi også. Sånn ja.
Du får være med hvis du vil. De biter ikke.
Det er liksom tanken med stedet.
Du oppmuntrer visst folk til å slåss også. Arenaen...
- Det falt deg ikke i smak, hva? - Nei, men jeg forstår greia.
- Du, jeg må spørre om noe... - Nei.
- Ok... - Vent! Hva da "forstår greia"?
- Jeg vil ikke blande meg opp i noe. - Du er en del av byen nå, så fortell.
Det er feil måte å flykte fra virkeligheten på.
Vold for moro skyld. Verden er brutal nok som den er.
- Det plaget deg virkelig. - Ja, men jeg vil bli.
Hva skulle du si før du fordømte vår sadistiske levemåte?
Jeg vil bidra. Akkurat som alle andre.
- Vi trenger... - Jeg vil bevokte muren.
- Jeg er en flink skytter. - Kan du bruke en bue?
- Jeg kan lære. - Du skal få en lærer.
Hallo? Hallo?
Er du typen som hun pratet med?
- Ja. - Og du vil komme til oss?
- Hun sa det var trygt. - Det er det.
Ingen angrep, ingen som har blitt bitt eller er døde.
Ingen har blitt forvandlet eller blitt gale.
- Vi vil komme dit dere er. - Dere er kanskje farlige.
Har dere drept noen?
Ja, folk som har truet meg og gruppen min.
Hvor mange mennesker har du drept?
Fire. To fremmede som ville dra våpen. En som kastet meg til vandrerne.
Den andre var en av våre egne.
- Han mistet kontrollen. - Hva mener du?
Han mistet kontrollen over hvem han var. Han truet meg.
Han prøvde å drepe meg, så jeg drepte ham.
Hvordan mistet du kona di?
- Hvordan vet du jeg hadde en kone? - Du har en sønn og en baby.
Fortell hvordan du mistet kona di.
Jeg vil ikke prate om det.
Hallo? Hallo?
Nei!
- Takk. - Når Guvernøren spør, stiller jeg opp.
Vi kan begynne i morgen med noen høyballer.
Det er en bue du kan bruke. Min gamle.
Du må være flink.
Ja, faren min har lært meg det. Han pleide å ta meg med på jakt.
Denne tilhørte ham, den er verdt mer enn bilen min.
Den er... helt rå.
Jeg drepte ham for å få den.
Det var vel ikke grunnen.
Nei. Faren min var ikke seg selv, ikke broren min heller.
Jeg var nødt til å drepe søsteren min.
- Det er kjipt, hva? - Ja.
Vandrer.
Kult, se nå.
- Jeg fikser det. - Vi får ikke klatre ned!
- Hva pokker gjør du? - Det er slik man gjør det.
Jeg sa at jeg kunne gjøre det. Hva er det med deg? Dette er ingen lek.
Får jeg slå meg ned?
Jeg føler den fremdeles.
Jeg vifter på tærne akkurat nå.
- Jeg har fantomsmerter. - Jeg beklager.
Du reddet livet mitt, Rick.
Hun var så lei seg for det som hadde skjedd.
Det fortalte hun meg. Hun hadde tenkt å si det til deg også.
Ta den tiden du trenger.
Du lot oss ikke gi opp. Du førte oss hit.
Det er ikke trygt nok her.
Det fins ikke noe annet sted.
Jeg vet at du vil bort fra dette her, men vi kan ikke flykte lenger.
- Jeg fikk en telefon. - Hva?
Noen ringte, til denne telefonen.
En kvinne. Hun hørtes ung ut, hun tilhørte en gruppe.
Hun sa at de hadde et trygt sted.
De sa at de slo nummer på måfå da jeg svarte.
Hun sa at de skulle ringe tilbake.
Hvis det føles riktig, vil jeg foreslå en sammenslåing.
- Sa hun hvor de var? - Nei, men det spiller ingen rolle.
Er det trygt der, drar vi dit.
Ikke si noe til de andre, ikke ennå.
Jeg kan sitte og holde deg med selskap. Jeg er flink til det for tiden.
Nei.
Som du vil.
Pass opp!
Se her... Vi må ha gått glipp av det i går kveld.
Det er trolig bare en eller to.
De virker ikke spesielt aggressive.
De kommer ingen steder, vi tar hånd om dem på veien tilbake.
Kom igjen.
Moren min likte vinen sin og å røyke på senga.
Virginia Slims.
Jeg lekte med noen unger i nabolaget.
Det gikk bra når Merle ikke var der.
De hadde sykler, det hadde ikke jeg.
Vi hørte sirener nærme seg.
De syklet etter for å se om det var noe spennende.
Jeg løp etter, men kunne ikke holde følge.
Da jeg kom fram, glodde vennene mine på meg.
Alle så på meg.
Brannbiler overalt. Folk fra nabolaget.
Det var huset mitt som de sto utenfor.
Mor i senga, helt nedbrent.
Det var det verste.
At hun var borte. Visket bort.
Det var ingenting igjen av henne.
Folk sier at det var best slik.
Jeg vet ikke, det føltes bare uvirkelig.
Jeg skjøt moren min.
Hun hadde mistet bevisstheten, men hadde ikke blitt forvandlet ennå.
Jeg gjorde det slutt. Det var virkelig.
Jeg beklager det med moren din.
Og jeg det med din.
Kom.
Kom inn.
Jeg vet hvorfor du vil treffe meg.
Du vet at vi ikke hopper over om vi ikke må.
Jeg ville bare få litt trening.
Jeg forstår.
Du trengs ikke på muren.
Ok.
Jeg likte slagsmålene.
Men det føles feil at jeg likte dem.
Men du likte dem, jeg vet det.
Hvordan vet du det?
Du kunne ha gått, du var på vei...
Men du ble. Akkurat som nå.
- Mener du at jeg liker deg også? - Ja, mer og mer.
Bra, gutt. Du får en øl når vi kommer tilbake.
- Kom, hun må være i nærheten. - Nei, vi er ferdige.
Vi fikser en bil og drar hjem. En god dags arbeid.
Men hun drepte Tim og Crowley.
Jepp, men vi har skadet henne ordentlig.
Uansett, er hun på vei mot den røde sonen og er så godt som død.
- Hva sier vi til Guvernøren? - Hva tror du?
Vi sier at vi har drept henne. Hun er jo så godt som død.
- Jeg fortsetter. - Hun har en skrue løs.
Hun skal dø. Hun er ikke verdt strevet.
Definitivt ingenting å risikere livet for.
Dette er ingen lek, sa du jo.
Jeg vil ikke lyve for Guvernøren.
Du har rett, vi kan ikke jukse.
Du oppfatter ting fort, gutt.
- Hva var det du het? - Gargulio.
Gargulio.
Hører du fuglen?
Gargulio.
- Hallo? - Du ville ikke si hvordan kona døde?
Nei, men om det er det som må til.
Det hadde vært fint. Du burde snakke om det, Rick.
Det høres...
Hvordan...?
Hvordan vet du hva jeg heter?
- Det virker som det er rolig. - Ok.
- Vi går og sjekker. - Du...
Det er en vakker dag.
- Glenn, ta anden! - Hva?
- Ta anden! - Mener du det?
Et barn som vokser opp i fengsel trenger leketøy.
Du vokset bilen hver helg, mistenker jeg.
Nei, jeg var ikke spesielt stolt av bilen min eller huset mitt.
Eller jobben min.
Hunden min var ikke den smarteste. Den tapte en slåsskamp med et tre.
Men du oppnådde dette.
Det er vanskelig å tro at du ikke hadde noe å være stolt over før.
Det sa jeg ikke.
Jeg hadde visse ting...
Hvor lenge siden er det?
Siden du drakk så god whisky?
- Jeg husker ikke. - Jeg glemmer gjerne fortiden.
Ikke bare det dårlige.
- Til og med de gode stundene? - Jeg vil leve i nuet.
Her og nå. Glasset i hånden, løvene i vinden...
- Å prate med deg. - Jeg føler meg beæret.
- En audiens med Guvernøren. - Si Philip. Jeg er ikke i tjeneste.
Philip høres bedre ut. Det føles mindre høytidelig.
Du trenger ikke skamme deg over at du likte slagsmålene.
Eller at du liker å kjempe.
Jeg elsker det.
Det er ikke alt, men nå for tiden er det en del av å være i live.
Å være virkelig levende.
De fleste mangler det som må til. De klarer ikke å håndtere det.
Derfor er de betydelig flere enn oss.
Oss?
Ja.
Du har det som må til, Andrea. Du har klart det.
Så nyt det.
Spis, drikk og vær glad! I morgen dør vi.
- Jeg har ingen planer om å dø. - Ikke jeg heller, men det skjer.
Andre ting skjer også.
- Melkepulverjackpot. - Takk og lov.
Jeg fant bønner, batterier, cocktailpølser og sennep også.
Nå er det bare veien hjem. Vi rekker nok tilbake til middagen.
Jeg liker roen.
Der hjemme hører man dem alltid utenfor gjerdet, uansett hvor man er.
Hvor ligger stedet som dere kaller hjemme?
Merle?
Jøsses!
- Ikke kom nærmere! - Slapp av, søta.
- Herregud! - Du klarte deg.
Vet du om broren min lever?
Ja.
Ta meg med til ham, så setter vi en strek over det som skjedde i Atlanta.
Ikke noe ondt blod.
Du liker den, hva?
Jeg fant et medisinsk lagerhus.
Jeg laget den selv. Kul, hva?
Vi sier til Daryl at du er her. Han kommer og treffer deg.
- Vent litt, vent nå! - Bli der.
Det faktum at vi fant hverandre er et mirakel.
Kom igjen, stol på meg.
Det er du som blir nødt til å stole på oss. Du blir her.
- Ta det rolig, kamerat. - Slipp henne. Slipp henne!
Legg pistolen i bilen. Legg den i bilen.
Sånn ja. Nå skal vi ta en kjøretur.
- Ikke til leiren vår. - Nei, vi skal et annet sted.
Inn i bilen, Glenn! Du kjører!
Vær så snill... Ok.
Reis deg opp!
Sånn ja.
Nå begynner det å likne noe.
- Hva faen skal du ha tøfler til? - Du vet, litt kos og avkobling.
Ålreit.
Den må ha vært i den siste cellen.
Vi har sjekket alle andre steder.
Det er Carol sin kniv.
Hvordan vet du hva jeg heter?
Fordi vi kjenner deg.
Hvordan kjenner dere meg?
Og du kjenner dem, Rick.
Tidligere i dag pratet du med Amy, Jim, Jacqui...
Lori?
Lori? Lori?
Lori...
Hva skjedde, Rick?
Elskling, hva skjedde?
Jeg elsket deg.
Jeg klarte det ikke. Jeg klarte det ikke.
Jeg trodde at det var...
Jeg ga meg selv et løfte.
Jeg skulle beskytte deg.
Jeg skulle finne et sted. Jeg skulle løse det. Og så...
Jeg kunne ikke åpne døren. Jeg kunne ikke risikere det.
Jeg skulle holde dere i live. Carl, babyen... Og så...
Jeg trodde at det var tid. Men det er aldri tid.
Men jeg elsket deg. Jeg elsker deg.
Jeg klarte det ikke.
Jeg burde ha sagt det.
Rick, du må høre på meg.
Du har en baby.
Babyen vår.
Og Carl.
Og...
Jeg elsket deg.
Kan du gjøre det?
Kan du...?
Rick, Rick.
Rick.
Rick, Rick...
Jeg løy da jeg sa at jeg ikke var i tjeneste. Jeg jobber døgnet rundt.
Skal jeg gjemme meg under sengen?
Ikke denne gangen.
Har du selskap?
- Ja. - Vi mistet alle tre.
- Tim, Crowley og den andre. - Gargulio.
- Herregud... - Hun hogde ned Tim.
Stakk sverdet gjennom ham. Så kom biterne imellom.
- Så tok jeg henne. - Faen også.
Vi får finne på noe. Ordne en fin begravelse.
Si at et oppdrag gikk skeivt.
Har du kroppene?
Hodet hennes? Sverdet?
Vi ble omringet.
Gutten hadde hodet, Crowley hadde sverdet.
De ble revet i stykker.
Men jeg har noe annet til deg.
En kar fra Atlanta-gruppen og hans søte kjæreste.
- Kjenner de Andrea? - Ja.
- Noen andre? - Nei.
De var på vei hjem. De virker ikke som de lider noen nød.
Jeg skal finne ut hvor de holder til.
Alt ok?
Det kan du banne på.
Hun ligner deg.
- Holder du henne? - Ja.
Bra.
www.HoundDawgs.org Newest NORDiC RETAiL!
Få din egen konto gratis. Skrive til oss på hunddawgs@gmail.com