Nesupranti, kodėl tu čia, tiesa?
Nenorėjau nieko tau daryti.
Nuleidau savo ginklą,
o tu savąjį pakėlei.
Šiandien buvai tikras niekšas,
kaip ir tada, kai palikai mane ant stogo, Atlantoje.
Jūs visi palikot mane ten.
Taip nesielgiama net su gyvūnais.
Mes grįžime ieškoti tavęs.
Ačiū, kad pagalvojot apie mane.
Grįžome visi:
Rikas, Derelas, T-Dog'as.
T-Dog'as.
Taip, tas savanos gyventojas,
kurio aš maldavau.
Tas, kuris pametė raktą.
Pasakyk, kur jis.
Turbūt norės susitaikyti,
pamiršti skriaudas.
Jis neišgyveno.
Tikiuosi jo mirtis buvo ilga ir skausminga.
Taip.
O kaip kiti?
Kaip mano broliukas?
Pasakei, kad jis gyvas,
o dabar nesakai, kur jis.
Ne?
Galbūt fermerio dukra man padės.
Sakyk...
kai ji bijo
ji prisiglaudžia prie tavęs,
jos virpanti oda
taip arti tavęs,
švelnios lūpos liečia tave
čia ir čia,
ir štai čia,
tau malonu, tiesa?
Aš prisimenu tave.
Taip.
Visada gudravai, n niekada nebijojai.
Tave ne taip lengva įbauginti.
Man tai patinka.
O dabar...
Pasakyk, kur mano brolis.
Pasakyk, kur yra šerifas.
Dieve.
Taip.
Pasakyk, kur jie slepiasi,
kur jūsų stovykla.
Ir pasakyk nedelsiant.
Sakyk dabar pat!
Kur jie, po velniais? Sakyk!
Endriu Linkolnas, Sara Vein Kelis
Lori Holden, Normanas Rydas ir kiti.
Idėjos autorius Frenkas Darabontas
- VAIKŠTANTYS NUMIRĖLIAI -
Neturėtume jai padėti?
Karlai!
Velnias.
Jai įkando?
Šautinė žaizda.
Karlai, ištiesk antklodę.
Bete, atnešk vandens ir rankšluostį.
- Gerai. - Čia?
Į korpusą jos nenešime.
Ramiai.
Gerai.
Gerai. Ačiū.
Viskas gerai. Nesijaudink.
Žiūrėk į mane. Žiūrėk į mane.
Kas tu?
Nebijok.
Ne. Mes nieko tau nedarysime,
jei tik pirma nepadarysi kokios kvailystės, aišku?
Rikai.
Kas ji per velnias?
Ar pasakysi savo vardą?
Ateikit čia.
Kas nutiko?
Patys pažiūrėkit.
Eikit. Karlai, paimk krepšį.
Jį mes prižiūrėsim.
Visos durys užrakintos. Tu čia saugi.
Žaizdą užgydysime.
Aš neprašiau pagalbos.
Tai nesvarbu.
Negalime tavęs paleisti.
Dieve.
Ačiū Dievui. Ačiū Dievui.
Kaip?
Buvau atsargi.
Ji prasibrovė iki kameros.
Prarado sąmonę dėl skysčių trūkumo.
Užjaučiu.
Dieve.
Viskas tvarkoj?
Atėjau pasakyti, kad ponas Koulmanas pasiruošęs.
Puiku. Susitiksime laboratorijoje.
Gerai, pone.
- Atleisk. - Nieko tokio.
Aš grįšiu.
Tiesą pasakius, man prireiks tavo pagalbos.
Juk sakau, kad grįšiu.
Ne.
Geriau palikime viską taip kaip yra.
Galime užgydyti tavo žaizdą,
duoti maisto ir vandens,
ir galėsi eiti, kur tik nori.
Tačiau pasakyk, kaip mus radai,
ir kodėl atsinešei mišinėlį kūdikiams.
Šias atsargas pametė jaunas azijietis
su gražia mergina.
Kas nutiko?
Juos užpuolė?
- Juos pagrobė. - Pagrobė? Kas?
tas pats kalės vaikas, kuris šovė į mane.
Tai mūsų žmonės.
Dabar pat papasakok, kas nutiko.
Nedrįsk manęs daugiau liesti!
Geriau pradėk pasakoti.
Arba turėsi didesnę problemą nei šautinė žaizda.
Susiraskit juos patys.
Nuleisk.
Atėjai čia ne šiaip sau.
Yra miestas.
Vudberis.
Apie 75 išgyvenusiuosius.
Manau, juos nuvežė ten.
Visas miestas?
Jį valdo vienas žmogus, besivadinantis gubernatoriumi.
Gražus ir žavus kaip Džimas Džounsas.
Jis turi kokių pajėgų?
Sukarinti savanoriai.
Ant kiekvienos sienos po sargybinį.
- Žinai, kaip patekti vidun? - Miestas apsaugotas nuo numirėlių,
tačiau mes galėtume prasmukti.
Iš kur sužinojai kaip čia patekti?
Jie minėjo kalėjimą,
pasakė, kurioje jis pusėje
ir kad jis visai netoli.
Tai Heršelas,
pagrobtos merginos tėvas.
Jis pasirūpins žaizda.
Turiu pripažinti,
kad esi kietesnis nei atsimenu.
Nenuostabu, kad tiek ilgai išgyvenai.
Turint omeny, kaip jūsų geraširdis faras palikdavo žmones,
maniau, kad tavimi atsikratė jau seniai.
Tačiau to jis nepadarė, tiesa?
Tad sakyk, kur jūs buvot?
Tik laiko klausimas, kada jie ateis čia.
Iškepsiu tortą su rausvu glajumi.
Ar jiems tai patiks?
Niekas neateis.
Rikas ateis.
- O kai ateis... - Nieko nepadarys,
jei norės susigrąžinti tave ir tavo gražuolę.
Manai, aš čia vienas?
Visų mūsų nesučiupsit.
Mūsų pernelyg daug.
Daugelis jūsų neturi kiaušų tarp kojų.
Mes nuolat keliavome,
o ne slėpėmės požemyje.
Rikas, Šeinas, Deilas, Džimas, Andrėja.
Tikrai?
Nejaugi?
Ačiū.
Iš kur žinai, kad galime ja pasitikėti?
Ten Megė ir Glenas. Kokios dar abejonės?
Jokių. Aš važiuosiu jų ieškoti.
Regis, vietelė gerai apsaugota.
- Vienas nesusitvarkysi. - Aš važiuosiu.
Aš irgi.
Aš taip pat.
Pasiėmiau dūminių ir ašarinių granatų.
Niekada nežinai, ko gali prireikti.
Sveikas.
Nesijaudink dėl tėvo.
Aš jį prižiūrėsiu.
- Ar čia nebuvo pilna numirėlių? - Buvo.
Jūs juos nugalabijot vieni?
Jūsų juk mažai.
Mūsų buvo daugiau.
Karlai.
- Tai, ką padarei dėl mamos... - Aš privalėjau.
Taip, žinau.
Žinau. Atleisk.
Niekas neturėtų to patirti.
Kiek laiko ten būsite?
Jei kas nutiks, kol mūsų nebus...
Mes nepražūsime.
Jei kas nutiks, prižiūrėk visus,
uždaryk juos kamerose.
- Taip ir padarysiu. - Žinau.
Žinau, kad padarysi.
Pasirūpink savo sesute, gerai?
Derelas vadina ją neklaužada.
Neklaužada?
Rimtai?
Vis galvojau, kokį vardą jai duosime?
Turi minčių?
Pameni mano mokytoją panelę Miuler?
Žinoma.
Jos vardas buvo Džudita.
Manai, tai geras vardas?
Manau, kad tai puikus vardas.
Tuomet bus Džudita.
Saugok save.
Devynios gyvybės, prisimeni?
Sugrąžinkite juos.
Sveiki.
Pone Koulmanai,
tai Andrėja.
Miltonas viską papasakos.
Susitiksime per vakarienę.
Ačiū jums.
Jūs mums labai padėsite.
- Ir kas jūs... - Uždėk pirmą dainą plokštelėje.
Tuojau.
Po mano ženklo.
Aš Miltonas Memetas.
Kilstelkite dešinę ranką virš lovos,
jei tai, ką pasakysiu, yra tiesa.
Jūs Maiklas Koulmanas.
Vedėte Betę Koulman.
Jūsų vaikų vardai - Maiklas ir Emilė.
Labai gerai.
Ką jis pasakė?
Paprašė, kad muzika grotų, kol mes laukiame.
Ką gi. Įsivaizduok, ką aš jaučiau,
bandydamas ištrūkti nuo to stogo...
su viena ranka,
kraujuojantis.
Vaikštantieji, laukiantys manęs už kiekvieno kampo.
Paskutinė galimybė. Kur tavo grupė?
Gerai.
Kaip nori.
Šiam bičiuliui būsi puikiu užkandžiu.
Bet juk žinai,
kad po valandos jis vėl išalks.
Pirmyn. Bėk, berniuk.
Kai ponas Koulmanas mirs, mes jį surišime.
Jis atgis.
Vėl užduosiu tuos pačius klausimus, užrašysiu jo atsakymus.
O tau teks nužudyti subjektą.
Gerai.
Bandau nustatyti,
ar žmogaus atmintis ir sąmonė išlieka
po subjekto pavirtimo,
tačiau kol kas neturėjau su kuo dirbti
iki dabar.
Prostatos vėžys.
Neturėjome galimybių jo išgydyti,
tad jis pasisiūlė tapti eksperimento subjektu.
Jis mums labai padėjo.
Jis nuostabus žmogus.
Jūs gerai pažįstami?
Daug laiko praleidome kartu.
Daina, zvimbiantis dubuo, klausimai...
darėme tai kelias dešimtis kartų.
Tikiuosi, kad šios detalės nusės
jo pasąmonėje ir liks ten net po jo mirties.
Nėra jokios pasąmonės, Miltonai.
Po mirties jie tampa monstrais.
Ir viskas.
Asmenybė išnyksta.
Pamatysime.
Tu nesi to matęs anksčiau, tiesa?
Pasivertimo.
Ne.
Tavo šeimoje niekas ne...
Aš vienturtis vaikas.
Tėvai mirė, kai buvau dar mažas.
Ar su niekuo nedraugavai, kai viskas prasidėjo?
Aš paskyriau save darbui.
Ir niekada...
Vadinasi, jie pažįsta Andrėją.
Tačiau nežino, kad ji čia.
Tačiau pažįsta tavo brolį.
Vaikinukas pažįsta.
O dėl merginos nesu įsitikinęs.
Anksčiau nesu jos sutikęs.
Jų draugai gali ateiti ieškoti.
Galbūt.
Ir vaikis ir Andrėja sako, kad jie grįžo manęs ieškoti.
Jis neišsiduoda, nesako, kur jo žmonės?
Jis kietas kalės vaikas.
Per kelias minutes sutvarkė numirėlį.
Nieko tokio. Surasime ir jam būdą prašnekinti.
Mums prireiks jo, kai ateis jie.
Kodėl norėjai jį nudėti?
- Jis mane suerzino. - Ką sako mergina?
Kaip pas ją ėjau.
Aš pats.
Galiu prisėsti?
Ačiū.
Nuvešime jus pas jūsiškius,
paaiškinsime, kad įvyko nesusipratimas.
Pasakyk, kur jie, ir mes jus nuvešime.
Noriu pasikalbėti su Glenu.
Negaliu to leisti.
Jūsiškiai pavojingi.
Prirakinot mano žmogų ant stogo,
privertėt jį amputuoti sau ranką.
Apie tai nieko nežinau.
Pasakyk, kur jie, ir mes atvešime juos čia.
Pažadu, kad čia būsite saugūs.
Ne?
Puiku.
Pabandykime kitaip.
Prašau, atsistok.
Atsistok.
Nusivilk marškinius.
Ne.
Nusivilk marškinius
arba atnešiu Gleno ranką.
Tęsk.
Sakysi?
Gali daryti, ką nori.
Ir eik velniop.
Jie patruliuoja apylinkėse. Pėsčiomis bus saugiau.
Ar toli? Greitai sutems.
Trys-šeši kilometrai.
Tai, ką padarei dėl manęs
ir mano vaiko, kol aš...
tvarkiau savo reikalus.
Ačiū.
Toks jau darbas.
- Rikai. - Pasilenkit.
Likite šalia ir nešaudykite.
Oskarai.
Jų pernelyg daug.
Čia.
Štai ten. Greičiau.
Uždarykit duris.
Netriukšmaujam.
Čia siaubingai dvokia.
Kas per velnias?
Turbūt kokia lapė arba tai, kas iš jos liko.
Regis, Lesė grįžo namo.
- Kas jūs tokie? - Mes nieko tau nedarysime.
- Dinkite iš mano namų. - Gerai, gerai.
Išeisime, tačiau ne dabar.
- Dabar! - Užčiaupkit jį.
Tuojau pat nešdinkitės iš čia.
Lauke numirėliai.
- Iškviesiu farus. - Aš faras.
O dabar nuleisk ginklą.
Tik nesikarščiuok.
Viskas gerai.
Be staigių judesių.
Žiūrėk į mane.
Parodyk ženklelį.
Gerai. Jis čia. Mano kišenėje.
Dabar lėtai jį ištrauksiu.
Paleisk. Paleisk mane.
Nudėsiu tave.
Paleisk mane.
Užsičiaupk. Užsičiaupk.
Padėkit. Jie mane rado.
- Padėkit. - Neatidaryk durų.
Prisimenat Alamą?
Prilaikyk duris.
Turbūt juokaujat.
Jis jau miręs. Pažiūrėk, kas jo nugaroje.
Nieko nėra.
Vienas, du, trys.
Prasidėjo.
Aš Miltonas Memetas.
Kilstelkite dešinę ranką virš lovos,
jei tai, ką pasakysiu, yra tiesa.
Jūs Maiklas Koulmanas.
Vedėte Betę Koulman.
Jūsų vaikai - Maiklas ir Emilė.
Matei? Jis atsakė.
Jie judina pirštais. Tai galėjo būti bet kas.
Jis negali pakelti rankos.
Reikia pabandyti be dirželių.
- Ne. - Galbūt pasekėme jo pasąmonę.
- Reikia pabandyti. - Ne.
Žinau, kas bus, jei jis mus užsipuls. Tam tu čia ir esi.
Jis užsipuls tave, kai tik nuimsi dirželius.
Aš Miltonas Memetas.
Kilstelkite dešinę ranką...
Manau, reiktų užsirašyti savo pastebėjimus,
kol jų dar nepamiršau.
Net nebandyk. Mesk jį.
Žaidimai baigti.
Vienam iš jūsų teks pasakyti, kur yra jūsų stovykla.
- Kalėjimas. - tas, šalia Niunezo?
Ten pilna numirėlių.
Mes užėmėme jį.
- Kiek jūsų? - 10.
Dabar mūsų 10.
10 žmonių išgalabijo pilną kalėjimą kandžiotojų?
Nebijok.
Viskas gerai.
10 žmonių.
Jie vidury raudonosios zonos.
- Negali būti, kad 10... - Vadinasi, ji meluoja?
Jei taip, tuomet mūsų pašonėje
bastosi gana didelis pavojus.
Tačiau jei ne,
ši grupė su tavo broliu priešaky
padarė tai, ko nesugebėjai tu.
Jiems pavyko.
Galbūt tavo brolis dabar yra ten ir ieško jų.
Kraujas yra kraujas, tiesa?
Įdomu, kam tu esi ištikimas?
Jums.
Judu su maža grupe apžiūrėkit kalėjimą.
Noriu žinot, su kuo turime reikalą.
Gerai. Bus padaryta.
Tu ištesėjai savo žodį.
Kad grįši.
Kaip sekėsi su Miltonu?
Kas nutiko?
Ponas Koulmanas mirė.
Ar Miltonas sužinojo, ką norėjo?
Ne.
Viskas gerai. Viskas gerai.
Viskas baigėsi.
Viskas gerai.
Tekstą vertė: stasius Daugiau apie mūsų darbus rasite užėję į www.t-team.lt