- Vart tog du vägen? - Jag är här.
Hörni...
Så...
Ladan är full av zombier.
- Säg inte att du godtar det här. - Nej, men vi är gäster här.
- Det handlar om våra liv! - Vi kan inte sopa det här under mattan.
Antingen går vi in, eller så åker vi härifrån.
- Vi har pratat om Fort Benning. - Vi kan inte åka!
För att min dotter finns där ute.
Det är dags att vi överväger den andra möjligheten.
- Vi lämnar inte Sophia. - Jag hittade ju hennes docka.
Nej, du hittade en docka.
- Du vet inte vad fan du pratar om! - Alla spår kallnar efter 48 timmar.
Om hon var vid liv och såg er komma-
-påtända och med ett halsband av öron-
-så skulle hon springa åt andra hållet.
- Lugna dig! - Rör mig inte.
Låt mig prata med Hershel. Låt mig försöka lösa det här.
Ska vi stanna, så måste jag övertala honom att rensa ladan.
Hershel ser de här som människor.
Sjuka människor. Hans fru och styvson. Jag pratade med Hershel igår.
- Du avvaktade ett helt dygn? - Vi överlevde ju natten.
- Glenn ville vara den som berättade. - Karln är galen-
-varesig han tror att de lever eller inte!
© anoXmous @ http://thepiratebay.sx/user/Zen_Bud
Maggie.
Prata med mig, Maggie.
Maggie.
Ge mig kepsen. Du sa ju att jag skulle prata med dig.
- Varför slösa ett ägg sådär? - Jag tror att det var ruttet.
Tror Shane att Sophia är död?
- Shane är bara rädd. - För zombierna i ladan?
Jag åker ingenstans förrän vi hittat Sophia.
Jag vill inte ens åka efter vi har gjort det.
Vi ska inte åka härifrån, Carl. Lös mattetalen nu.
Jag tror hon kommer att trivas här.
Det här stället kan bli ett hem.
- Du kan inte. - Jag mår bra.
- Hershel sa att det behöver läkas. - Jag bryr mig inte.
Men det gör jag.
- Rick ska ut och följa spåret. - Jag kan inte sitta och rulla tummarna.
Nej, du ska ut och skada dig ännu mer.
Vi vet inte om vi kommer att hitta henne, Daryl.
Jag vet inte det...
Vad?
Jag kan inte förlora dig med.
- Mår du bra? - Låt mig vara!
Idiotiska fruntimmer.
- Andrea letar efter dig. - Tack, Glenn.
- Har du nån mer hatt? - Nej.
Tack.
Jag följer med Rick för att leta efter Sophia.
- Skulle inte han prata med Hershel? - Ja. Vi går efter det.
Jag går till ladan under tiden. Shane vill ha nån på vakt där.
- Vill Rick det? - Ja, varför inte?
Ska du bara ta med dina?
Jag vet inte vad som pågår mellan dig och Shane.
Det har jag inte med att göra. Det viktigaste är att du...
Du kanske inte känner honom.
Vi behöver inte göra det här. Jag inser att du inte gillar honom.
- Nej, så är det inte. - Vad är det då?
Vill du bli som honom?
Han är inget offer.
Du känner inte honom.
Du måste sluta, Dale.
- Du ägnar så mycket tid att vakta mig. - Ska du slå mig för att jag är orolig?
- Slå på. Jag är klar. - Jag slår dig inte. Det är...
...annorlunda nu.
Du har fått ditt vapen.
- Är allt bra? - Ja.
Kan du hämta lite vatten? Jag behöver vara själv en stund.
Håller du koll då?
- Dale? - Jadå.
Stig på.
Lite nöjesläsning till lunchen?
Jag har jobbat så mycket på sistone. Jag tar alla tillfällen att studera.
- Vi kan hjälpa dig med dina sysslor. - Det är mitt ansvar.
Vi hittade ladan.
- Lämna det ifred. - Jag skulle vilja prata om det, men...
- ...din lada, din gård, du bestämmer. - Jag vill inte debattera min lada.
Nej, inte debattera - diskutera.
Jag vill att ni är borta till slutet av veckan.
Jag pratade med Dale.
Du och jag ser inte zombierna på samma sätt.
De där människorna...
...är kanske döda, de kanske lever. Men mitt folk-
-vi är vid liv just nu, just här, mitt framför dig.
- Skickar du iväg oss så kan det ändras. - Jag har gett er en fristad.
Mitt samvete är rent.
Den här gården är unik.
Ni är avskärmade från allt som sker.
Dale sa att du såg allt som skedde på nyheterna.
Det var länge sen kamerorna slocknade.
Första zombien jag såg var klyvd mitt itu-
-men ändå högg den efter mig. Första tanken var att låta den leva.
Världen utanför är väldigt olik den på TV.
Den är mycket värre och den förändrar dig.
Antingen till en av dem-
-eller så blir ens personlighet helt annorlunda.
Skicka inte ut oss dit igen.
Min fru är gravid.
Här är det en gåva. Därute är det en dödsdom.
Får vi stanna, så kan vi hjälpa dig med allt.
- Vi kan överleva tillsammans. - Nej, det kan vi inte.
- Tänk på vad du gör. - Jag har tänkt på det!
Tänk om. Vi kan inte gå tillbaka ut dit.
- Hur blir det? - Jag vet inte än.
Vad sa han då?
Vi förhandlar.
- Tiden går, Rick. - Nej då, ladan är säkrad.
Vi visste ju inte om den förrän i morse.
Vi vet att det finns över ett dussin zombier därinne.
Vi vet att den ligger ett stenkast ifrån vårt läger.
Ska vi inte rensa därinne, så kan vi lika gärna åka.
- Vi ska varken rensa upp eller åka. - Vi borde ju få ha vapen åtminstone.
- Varför stanna när det inte är säkrat? - Vi kan säkra det.
-Hur ska det gå till? - Det kommer vi fixa. Okej?
- Det är inte okej! - Lori är gravid.
Vi måste stanna.
- Vi måste ha våra vapen. - Nej, jag löser det här.
- Är allt bra? - Ja.
Lori ska ha barn.
Grattis.
Tack.
Hej, älskling.
- Carl behöver inte min hjälp längre. - Så, det är därför?
Rick försökte lägga fram sin sak.
Det kommer att bli tufft. De måste vara försiktiga.
Men han överdrev. De är en stark grupp.
De har klarat sig bra tillsammans. De får leta upp en egen gård.
- Det finns många att välja bland. - Nej.
Alla är antingen nedbrända eller fulla av zombier.
Zombier?
Så vi ska ha dem här för alltid?
Varför är de mitt ansvar?
"Ett nytt bud giver jag eder-"
"-att I skolen älska varandra; ja, såsom jag har älskat eder."
Det var väl så du sa?
Jag var arg över det med mamma.
Arg att du gifte dig med Annette.
Jag var 14 år och hemsk, mest mot dig.
Allt jag ville var att röka och snatta.
Älska varandra. Så sa du.
Maggie.
- Det var annorlunda. - Nej.
- Du är annorlunda. - Ja.
Men inte emellan oss. Jag älskar dig.
Det är lite av orsaken till det här.
Handlar det här om dig och den asiatiske pojken?
Han heter Glenn.
Han räddade mitt liv igår när en av dina "sjuka" försökte döda mig.
Vad sägs om den överdriften?
Saker är inte som du tror.
Gör inte så här.
Det handlar inte om mig och Glenn, eller om oss.
Det handlar om dig. Om vem du är, vem du ska bli.
Hershel!
Det har hänt igen.
Hon kan ju ha gått söderut. Om Sophia gått i den riktningen-
-då kan hon ha kommit ut på åkrarna. Vi tar 74:an till Ivy Road-
-sen går vi till fots genom skogen till Christopher.
Vi går sen österut för att sen gå tillbaka.
Vi har vapnen för att vi ska leta efter Sophia.
- Kan du hjälpa mig innan ni åker? - Jag hjälper också till.
Tack, men jag behöver bara Rick.
Jag håller vakt nere vid ladan så länge.
Jag trodde att han var död. När han kom tillbaka-
-så önskade jag att han var det.
Inte för att jag skulle förlora dig, utan för att han dör förr eller senare.
Rick är inte ämnad för den här världen så som den är nu.
- Du har fel. - Hur ofta har han räddat ditt liv?
Hur många gånger? Jag har räddat ditt liv fyra gånger.
- Hur många gånger har Rick räddat dig? - Där på lägret efter vi grillat fisk.
Det var också jag. Rick kom för sent-
-för att han var på ett självmordsuppdrag över ingenting.
Ja, han anslöt sig. Men vi hade aldrig varit i den situationen-
-om han inte stuckit för att hjälpa nån knarklangare.
Därför förlorade vi Amy och Jim...
- Rick berättade. - Vad?
Du sa inget eftersom du vet att det är mitt.
Vi höll på ganska länge innan Rick kom tillbaka.
Jag är ledsen, Shane.
Även om det skulle vara din, så kommer den aldrig att bli din.
Det kommer du aldrig att kunna ändra på.
Det behöver jag inte.
Får jag prata med dig, Shane?
- Är allt bra? - Ja.
Jag vet att du tror att Sophia är död och att vi borde sluta leta.
- Men det är...skitsnack. - Vakta tungan, grabben.
Vi ska stanna här tills vi hittar henne.
- Tycker du det? - Jag vet det.
Då stannar vi.
Då måste vi göra det vi måste göra för att det ska bli så.
Som att hjälpa till med arbetet?
Som att hjälpa till med arbetet.
Kom hit ett tag, Carl.
Spring och se vad din mamma vill.
Carl.
Jag vill aldrig mer höra sånt där snack igen.
Läget?
Helvete!
Såg du vart han tog vägen? Försök inte lura mig.
Dale. Såg du vart han tog vägen?
Jag skulle hämta vatten åt honom. Han skulle täcka vakten.
- Var han borta när du kom tillbaka? - Ja.
Tror du att han mår bra? Varför stack han då?
- Så att du inte kan säga vart han gick. - Jag förstår inte.
Nej, det gör du inte.
Bottenslammet är som klister. Man kan inte röra sig.
- Det är Lou Bush. - Kände du honom?
Lou som i Louise. Hon har en gård uppför vägen.
Hon odlade majs. Jobbade på Hapmans bar på helgerna.
Maken känner jag inte men overallerna...
Jag har varit där han arbetat. Hur många har du dödat?
Jag har tappat räkningen.
Kan du sluta?
De är människor som inte har varit sig själva...
-...människor som kan bli återställda. - Du pratar inte om zombierna, va?
Det spelar ingen roll om du ser dem som människor längre.
Men ska ni stanna, måste ni behandla dem så också.
Min gård, min lada, jag bestämmer.
- Ser du dem? - Vadå?
Jag ska hitta henne.
Jag är ledsen för det som hände imorse.
Du ville leta efter henne.
Hur kommer det sig? Jag har velat fråga dig hela tiden.
Jag tror att hon fortfarande är därute.
Om sanningen ska fram: Hur ska jag annars fördriva tiden?
Vi kommer att hitta henne.
Jag vet det.
Otis sa att om man får ut dem halvvägs gör de resten av arbetet.
Hur många gånger gjorde han det här?
Om de närmade sig huset, slängde Otis in dem i ladan.
- Nu måste vi göra det. - Vad händer när ladan blir full?
- Håll i snaran! - Jimmy! Du fixar det.
Lugn, Rick. Led honom.
Led honom, Rick. Du är moroten, inte snaran.
Du hörde, led honom. Han följer efter dig.
Jag skulle ta det lugnt. Är det här lugnt?
Andra saker är värre. Vi går häråt.
Maggie?
Maggie... Maggie. Vänta lite.
Du berättade för Dale.
Jag bad dig om en sak - en sak!
- Jag klarade det inte. - Pappa kommer att sparka ut er.
Rick löser nåt med din pappa. Jag var tvungen att berätta.
Jag var tvungen! Jag ville det.
Jag glömde eller slutade tänka på det eller så ville jag inte tänka på det.
De fick sänka ner mig i brunnen för att det var kul-
-som om jag spelade "Portal". Tv-spelet.
Jag insåg nåt efter det där på apoteket.
De är farliga. De får gärna vara sjuka eller döda - men de är farliga.
Sen insåg jag nåt annat också. Jag vill inte att du utsätts för fara.
Jag är trött på hemligheter. Hemligheter får en dödad.
Hellre att du är förbannad och vid liv, än att du trivs med mig och är död.
Det var därför jag berättade.
- Zombiebete! - Kalla mig inte det.
Okej, Glenn.
Det här är ett bra gömställe. Vi har inte varit mycket i träsket, va?
Tänk om du la ner lite energi på att spåra Sophia.
Ge mig väskan.
- Det tänker jag inte göra. - Jodå, Dale. Om vi inte...
...du har geväret över axeln.
Ska du skjuta mig som Otis? Och berätta nåt helt annat sen?
Nej.
När man ser på saker och ting...
...är du redan död.
Ge mig vapnen.
- Tror du det håller oss säkra? - Jag vet det.
- Rick försöker att få Hershel... - Knip och ge mig vapnen.
Måste jag skjuta dig? Döda dig? Är det vad som krävs?
Ja... Det är vad som krävs.
Du hör hemma här. Vad den här världen har förvandlats till...
...det är här du hör hemma.
Jag kanske inte har vad som krävs för att överleva men det gör ingenting.
När världen går åt helvete, lät jag den inte dra med mig.
Det låter rimligt.
Du verkar behöva ett skönt uppvaknande.
Hämta kepsen. Jag tvättar den åt dig.
- Vet du vad som pågår? - Har ni inte sett Rick?
Han drog iväg med Hershel. Vi skulle gett oss av för länge sen.
- Rick sa att han skulle iväg. - Tar ingen det här på allvar?!
Vi har ett spår! Nu snackar vi.
- Vad ska det här föreställa? - Är du med?
- Dags att ta saker i egna händer. - Var är Dale?
- Han är på väg. - Vi kunde väl inte bära?
Vi trodde att det var säkert här men nu vet vi att det inte är det.
Du då? Tänker du skydda dig?
- Kan du skjuta? - Sluta! Du delar ut vapnen-
-pappa sparkar ut er ikväll. - Vi måste stanna, Shane.
Vi ska ingenstans. Hershel måste bara förstå situationen.
Han måste det. Vi måste leta reda på Sophia.
Ta pistolen, Carl och skydda din mor.
- Ta pistolen. - Det bestämmer inte du.
Fan också!
- Vad är det? - Shane!
- Vad sysslar ni med?! - Varför har ni vapen?
Skämtar ni med mig? - Ser ni vad de håller på med?
- Jag gör det i alla fall. - Vi kan prata sen, Shane.
Vad vill du prata om, Rick? De är inte sjuka. De är inte människor.
De är döda. Det enda de gör är att döda!
Det var de som dödade Amy. De dödade Otis. De kommer döda oss.
- Håll käften, Shane! - Låt mig fråga dig nåt, Hershel.
Klarar en levande person det här?
Det var tre kulor i bröstet. Kan en levande person klara av det?
Varför står den fortfarande upp?
Det var hjärtat, lungorna. Varför står den fortfarande upp?
- Det räcker, Shane! - Du har rätt. Det räcker.
Vi kan inte riskera våra liv för en flicka som är borta!
Vi kan inte bo bredvid en lada som är full av saker som vill döda oss!
Saker och ting har förändrats, Rick!
Ni måste kämpa om ni vill överleva!
Kämpa! Här och nu!
Ta snaran, Hershel!
Lyssna på mig, Hershel! Ta den! Hershel!
Nej, Shane. Sluta! Vänta!
- Sluta! - Snälla!
- Kom igen! Vi är här ute! - Det här är fel! Snälla!
- Ställ dig bakom mig. - Kom igen.
- Maggie. - Det är lugnt.
Stanna kvar!
Sophia? Nej...! Sophia...
Sophia...
Nej...
Älskling...
Blunda.
© anoXmous @ http://thepiratebay.sx/user/Zen_Bud