- Se inte så bekymrad ut. - Det är mitt jobb.
Inte alls. Du är en hemmafru.
Jaså, grabben?! Ser du mitt hus häromkring?
En hemmafru...
- De har ingen mor. - Hon kan vara nån annanstans.
Hon kanske blev uppäten.
Allting är mat åt nåt annat.
© anoXmous @ http://thepiratebay.sx/user/Zen_Bud
Kan du visa det ännu tydligare?
- Varsågod. - Mutar du mig med frukt?
Självklart inte.
Kan du berätta varför din pappa har en lada full av zombier. Läskigt!
- Det är du medveten om, va? - Lita på mig.
Jag är usel på att ljuga. Jag kan inte ens spela poker.
Du får inte berätta det här för nån.
- Här är några persikor, Dale. - Tack så mycket.
God morgon.
- Vad gör du? - Ingenting. Hur så?
Den här är inte jättebra, men...
- Inga bilder? - Ledsen. Jag mår skit.
- Då är vi två. - Finns det nåt jag kan göra för dig...
Du försökte att skydda gruppen. Det är lugnt.
Skjuter du mig igen är det bäst att jag dör.
Vad sa Rick?
Sa du inget? Det måste du göra. Du är gravid.
Du behöver vitaminer, mediciner och en skön kudde.
- Du kan få mitt. - Jag vill inte ha din mat. Ät.
Du måste äta. Du är för smal.
Får inte Rick ta hand om dig måste nån annan det.
Du är med barn, Lori.
Jag fixar det du behöver i stan.
Berätta inte det här för nån.
Persikomannen!
Ån rinner förbi gården som Daryl hittade.
Sophia kanske tappade dockan där, strömmen tog med den nerströms.
- Tog hon vägen och gick åt norr? - Vad ligger där?
Ett bostadsområde.
Åk dit när ni övat på att skjuta. Jag håller ställningarna, ta med backup.
Jag vill inte att nån går ensam efter det som hände med Daryl, vi går i par.
- Jag tar gärna förslag på partner. - Välj efter skjutövningen.
Tack.
- Min kikare. - Visst.
Hej då.
- Vi vill följa med på skjutövningen. - Hershel måste godkänna det först.
Han gillar det inte men går med på det.
Otis var den som kunde vapen. Nu när han är död...
...måste vi lära oss att skydda oss. Hennes far förstod betydelsen av det.
Jag frågar Hershel själv.
Schysst hatt.
Läget?
Jag vill också lära mig att skjuta. Kan du lära mig det?
- Det får dina föräldrar bestämma. - Kan du prata med dem?
Vi får se.
Visa vad du har i bältet.
Hur kunde det här hända?
Det är mitt fel. Jag släppte in honom i husbilen.
Han ville ha en walkie-talkie.
Han ljög till råga på allt. Vad tänker han med?
Han vill lära sig att skjuta. Han bad mig lära honom.
- Jag gör det gärna men ni får bestämma. - Det känns inte speciellt bra.
Gör inte mig till det svarta fåret. Rick?
- Jag är också bekymrad, men... - Inga men! Han blev skjuten nyss.
- Han står knappt och vill ha en pistol? - Bättre än att han är rädd för dem.
Han borde lära sig att hantera vapen.
- Han ska inte gå omkring med en pistol. - Hur kan du försvara det?
- Han måste kunna skydda sig själv. - Han är säker här.
Jag förstår vad du menar men det känns fel.
Det kändes inte bra när han följde med dig till skogen-
-och jag önskar att jag sagt nåt. - Han börjar bli stor.
- Vi måste behandla honom som en vuxen. - Då måste han bete sig som en!
- Han är inte mogen nog för en pistol. - Jag ska inte leka med den.
Jag ville leta efter Sophia och försvara vårt läger.
- Det klarar jag inte utan en pistol. - Shane är den bästa läraren jag vet.
Jag har sett honom lära barn som är yngre än Carl.
Bete dig ansvarsfullt...
...och hör jag att du inte lever upp till våra förväntningar...
- Han kommer inte att svika dig. - Det stämmer.
Du måste lyssna på Shane. Var försiktig.
- Ska du följa med? - Jag ska göra rent tändstiften med Dale.
- Jag borde gå och leta efter honom. - Här är jag.
Han lär sig snabbt.
Tändstift? Vill du berätta vad det är som pågår?
Du är gammal. Du vet saker.
Tänk om nån berättade att nån annan hade nåt hemligt...
Ut med språket, Glenn.
Det är zombier i ladan och Lori är gravid.
Räta upp pistolen.
Bra jobbat.
Bli inte avskräckt. Du kommer att träffa måltavlan tids nog.
Vem sa att jag inte träffade?
Prova den här. Bättre balans och dubbelt så många patroner.
- Hon förstår hur man gör. - Hon är redo för expertkursen.
- Du kan träna mer om du vill. - Varför inte?
- Hur känns den? - Jag gillar tyngden.
Du bestämde dig för att stanna. Var det nåt som fick dig att ändra dig?
- Jag träffade. - Bra jobbat.
Nellie Nervvrak?
- Hittade hon hem? - Jag hittade henne i stallet imorse.
Jag älskar dina åkrar.
Jag tog en långpromenad imorse. Tillslut kom jag fram till ladan.
- Jag hörde stönande. - Det var olyckligt.
Du har säkert dina skäl att hålla det hemligt.
Jag såg tv-sändningen innan de slutade. Jag såg rädslan i ögonen, grymheterna-
-som incidenten vid min brunn. - Vi dödade en zombie.
Ni dödade en person.
Tittade du på samma sändning som mig såg du zombier attackera...
...döda. De är farliga.
En schizofren är också farlig. Vi dödar inte sjuka människor.
Du vet inte hur det fungerar.
Jag har sett människor jag brytt mig om, dö och komma tillbaka-
-och de är inte människor.
Min fru och styvson är i ladan.
De är människor.
Jag är ledsen.
Låt mig hjälpa dig. Jag kan prata med Rick.
- Vi kan säkra ladan ännu mer. - Ladan är säker.
Behåll det för dig själv om du vill hjälpa till.
Rick har samvete men kan du lita på alla andra?
God eftermiddag.
Det gick bra för grabben verkar det som.
- Inte illa, faktiskt. - Var tacksam att du inte har en dotter.
Tänk om de bara ville lära sig att skjuta.
Carl får den chansen, tack vare dig. Jag är evigt tacksam...
...för det du gjorde och att du välkomnade oss med öppna armar.
Ni ger er väl av snart när Carl mår bättre...
Fort Benning, hörde jag.
- Du har inte träffat den än. - Stocken är för liten.
- Nyss satte du alla mitt i prick. - Då rörde den sig inte.
Tror du att zombier står still? Fokusera och ladda om. Kör igen.
Gör det dig förbannad? Det är zombier överallt...
...de är i skogen. I husbilen. Du behöver mer än skruvmejseln.
Sluta tjata!
Använd skuldkänslorna, rädslan och det som gör dig förbannad!
Du är ju alltid lugn.
Jag kan vara förbannad men jag träffar alltid.
Men du skjuter som en liten flicka.
Rikta vapnet mot målet. Tänk inte på det.
Tänk på hur du gjorde förut!
Skjut den jäveln! Han kommer! Han är tre meter ifrån dig!
2,5 meter! Det är zombien som dödade Amy! Skjut ner den jäveln!
Förväntar sig Hershel att vi ska ge oss av?
- Vet nån annan om det? - Inte än.
Skulle du berätta det för mig? När då? Hur länge har du vetat?
- Inte länge. Oroa dig inte. - Hur ska jag inte kunna göra det?
Vi har tak över huvudet här. Mat, vatten och läkarvård.
- Hershel har inte bestämt sig än. - Vi måste ordna det här.
De kommer att bli förkrossade.
- Jag kanske kan prata med honom. - Det bästa är att ge Hershel utrymme.
- Titta inte på mig så där. - Hur då?
Som om du inte litar på mig. Jag klarar inte av det.
Hur kunde du undanhålla det här?
Carl kan knappt stå upp. Sophia saknas...
-...Daryl och T-Dog är skadade. - Måste vi ge oss av...
...gör jag vad som krävs för att se till att du och Carl mår bra.
- Jag kan skjutsa dig. - Mina fötter fungerar alldeles utmärkt.
Jag ville pressa dig, ge dig en idé om-
-hur det är när allt brakar loss. - Är det en ursäkt?
Det var fel att dra in Amy. Ja, det är en ursäkt.
- Du är en skitstövel ibland. - Det håller jag med om.
Jag har ett spår när det gäller Sophia. Jag tänker kolla upp det.
Du kan väl följa med. Vara min förstärkning?
Min fru var gravid en gång.
Hon fick missfall och vi försökte aldrig igen.
- Jag är ledsen. - Det jag minns mest...
...är hur äcklad hon blev av lukten av tillagat kött.
Min fru gillade kött. Men med graviditeten...
...den tacksägelsedagen... Kalkonen...
...hon kunde inte vara i huset på två dagar tills det var vädrat, stackare.
- Var det Glenn som berättade? - Vad förväntade du dig?
Jag har inte sagt nåt till Rick.
- Jag kan inte. - På grund av Shane?
- Var det så uppenbart? - Nej, ingen visste nog.
- Jag gjorde det i alla fall inte. - Jag trodde att min man var död.
Det kändes som jag dog med honom.
Jag ville känna nåt - vad som helst.
- Nu hatar jag mig själv för det. - Och barnet?
Det är Ricks. Inget annat spelar nån roll.
Vad är du orolig över?
Jag fortsätter tack vare alla minnen. Minnen av vad livet brukade vara.
Jag har många glada minnen i bagaget. Jag kan fortfarande minnas lycka.
Men Carls börjar nog redan ta slut. Och det här barnet...
Barnet kommer inte ha några bra minnen, bara rädsla och smärta.
Så kan du inte tänka. Vi kan fortfarande finna lycka...
...och vi kan stärka varandra.
Tror du att barnet har en chans, att det kan få ett lyckligt liv?
Titta mig i ögonen och säg att barnet-
-blir lika gammal som dig och dör lycklig.
Säg att du tror det.
- Ledsen. Jag gjorde bort mig. - Jag skulle aldrig försatt dig i det.
Jag har tänkt på det du sa. Du har rätt i att jag behöver hjälp.
- Vill du rida in till stan åt mig? - Gärna.
Tack.
Det är okej.
Du hade inte behövt komma hit. Du kan hata mig på avstånd.
Snälla, säg nåt.
- Maggie, jag... - Jag bad om ditt förtroende!
Pappa är förbannad på mig.
Din tur.
Tror din far att de är sjuka? Håller du med honom...
-...trots det du såg vid brunnen? - Jag vet inte riktigt vad jag såg.
Jo, det vet du.
Om du hade sett Atlanta, skulle du inte ha en lada full med zombier.
Sluta kalla dem det!
- Vad kallar du dem? - Mamma...
...Shawn, herr och fru Fischer, Lacey, Duncan...
- Vad vill hon ha nu? - Det kan jag inte säga.
Så en av dem ber dig hålla tyst...
Kan du sluta? Hjälp mig att leta istället.
Du måste skämta...?
Glenn!
- Maggie! - Hjälp mig, Glenn!
Bet han dig?
Glenn!
Vi måste gå från hus till hus.
Vi börjar längst bort och går tillbaka.
Om Sophia tagit sig ända hit, har hon en god chans, eller hur?
- Vi har dina saker! - Sluta, Maggie!
- Kom in här. - Varför? Vi har din leverans här.
Vi har din lotion, ditt balsam... och din "Se och hör"!
Nästa gång får du fan hämta det själv, vi är inte dina springpojkar!
Och här är dina abortpiller!
- Det där var inte snällt. - Vad? När hon nästan fick oss dödade?
Jag skulle ha gett mig av ensam. Om du ska skylla på nån, skyll på mig.
Ta åt dig skulden, bara... För att vara smart, är du riktigt dum.
Nu är jag förvirrad. Det där lät som en komplimang, men...
Jag har redan förlorat de tre som jag bryr mig mest om i världen.
Du är smart, du är modig, du är en ledare, men du vet inte om det.
Dina vänner låtsas inte om det, de låter dig hellre plocka persikor.
Vem skickade de ner i brunnen?
Du är zombiebete. Jag vill inte se dig bli en själv.
Sophia? Är det nån här?
Sophia?
- Har de murat igen korridoren? - De försökte att barrikadera sig.
Sophia?
Hon var aldrig här... Inte sant?
Hur ska jag berätta för Carol att vi inte hittat nåt?
Kom, vi sticker!
Täck av gatan, så tar jag bilen.
Skit!
Fokusera. Rätta till stoppet.
- Skojar du? - Jag täcker dig. Skjut.
Andrea! Nu sticker vi!
Kom nu, Andrea!
- Blodet på Maggies tröja? - Hon blev attackerad.
Mår ni bra? Hur illa var det?
- Det var ganska nära. - Förlåt, jag skulle aldrig ha bett dig.
- Jag erbjöd mig. - Om ni inte hade kommit tillbaka...
Men det gjorde vi. Det gör jag alltid.
"Dagen efter"-pillren... Kommer de att fungera?
Jag vet inte. Jag vet inte ens om jag vill det.
Jag tog med de här också, bara utifall att...
Prenatalvitaminer.
Vilket hemskt beslut att ta.
Jag är glad att jag slipper ta det.
Lori... Vi är väl vänner, inte sant?
Efter allt vi har gått igenom, så ja.
Jag kan inte säga vad du ska göra. Det skulle jag aldrig kunna göra.
Men ditt beslut...
Du bör kanske inte ta det ensam.
Kom igen, då...
Kom hit med dig!
Hittade ni nåt?
- Inte idag. - Jag ledsen. Vi fortsätter imorgon.
Vad hände?
- Jag... - Stället blev attackerat.
Kom så tvättar vi av dig.
Shane!
Du har en fin bil med gott om bränsle. Tillräckligt för att sticka härifrån.
- Vill du att jag ska försvinna? - Det kanske är ett bra tillfälle nu.
Handlar det här om Andrea?
- Jag ser till gruppens bästa. - Skulle de klara sig bättre utan mig?
Säg det till Rick och Lori. Deras son hade varit död om inte jag offrat mig.
Och Otis.
Du har varit otydlig med vad som hände den natten.
Otis dog som en hjälte.
En liten pojke lever tack vare oss. Du borde visa lite tacksamhet.
Jag var inte där. Men det var jag när du siktade på Rick.
Du hade honom i sikte, och du höll honom där.
Jag vet vilken typ av man du är.
Tror du att jag tänkte skjuta Rick?
Han är min bästa vän. Jag älskar honom.
Han är som min bror.
- Tror du att jag är den typen? - Ja.
Vi kanske ska tänka över det här.
Om jag nu är den typen som skulle skjuta sin bästa vän...
...vad tror du då att jag skulle kunna göra med nån som jag inte ens gillar?
Är det nåt du vill berätta?
- Vi kan inte åka. Jag är gravid. - Är du det?
Jag kräktes upp dem.
Du kan skälla på mig om du vill.
Du kan skrika om du behöver, men tala till mig.
Hur länge har du vetat om det?
Spelar det nån roll?
Dagar? Veckor? Och du har inte sagt nåt?
- Jag säger det nu. - Nej! Jag hittade de här.
Så Glenn vet, alltså?
Istället för att gå till mig, bad du honom att hämta pillren?
- Du sa att vi inte hade nåt hus... - Lägg inte över det här på mig!
Du beskyller mig för mina hemligheter?
Ska jag föda ett barn nu? Som får leva ett kort, hemskt liv?
- Hur kan du tänka så? - Vi kan inte ens skydda den son vi har.
Så det här är lösningen?
Jag kräktes upp dem!
Jag gjorde bort mig.
Jag vet inte vad vi ska ta oss till.
- Vi kan få det att fungera. - Hur? Berätta hur.
Vi kommer på nåt. Ska vi inte försöka komma på nåt?
Du kräktes upp pillren. Du vill ha det här barnet, det vet jag.
Inte så här. Jag vill inte föda i ett dike.
Inte när barnets liv hänger på en skör tråd från första andetaget.
Inte när dess skrik försätter oss alla i fara.
- Det är inte rätt. - Inte att låta bli att försöka heller.
- Det var därför jag inte ville berätta. - Jag förstår fortfarande inte varför.
Trodde du att jag skulle tvinga dig till att behålla barnet?
Nej, utan för att det skulle ligga på mitt samvete, inte ditt.
- Det kanske är sant... - Men?
Jag kan inte leva så här längre.
Lori...
Vi kan inte leva så här.
Finns det nåt annat som jag bör känna till?
Shane och jag...
Jag vet. Självklart vet jag.
Du trodde att jag var död.
Världen gick åt helvete och du trodde att jag var död.
Eller hur?
Ja.
© anoXmous @ http://thepiratebay.sx/user/Zen_Bud