Nej, nej!
Jag känner igen ansiktsuttrycket. Efter det, så tiger man bara.
- Tänker du berätta? - Vi hade ett ordentligt bråk imorse.
Jag är ledsen. Män kan vara svin.
Fast det var inte han som var den svinaktiga.
Han försökte vara förnuftig och det gjorde mig bara mer förbannad.
Jag önskar att han kunde göra upp med mig, explodera.
Säga åt mig att jag är en bitch om jag nu är det. Istället så är han...
Klandra inte dig själv.
Vara förbannad på sin make för att han inte skriker på en, är inte rationellt.
- Det problemet har jag inte med Tom. - Men du älskar ju honom fortfarande.
Ja, det är ju lika bra. Vi ska ju vara tillsammans livet ut.
- Jag beundrar er pragmatism. - Älskar du Rick fortfarande?
Jag har frågat mig själv detsamma och jag tror att svaret är "ja".
Jag försöker bara minnas hur det är man gör.
Det största problemet är kanske att vi gifte oss när vi var för unga.
Ursäkta.
- Lever han? - Han opereras just nu.
Hur?
Ett anrop sa att det var två misstänkta i en bil, men det fanns en tredje.
Nån klantade till det. Jag klantade till det.
Jag såg honom inte i tid. Det är mitt fel, Lori.
Det tror jag inte.
Vad ska jag säga? Hur berättar jag att hans pappa har blivit skjuten?
Du behöver inte göra det ensam.
© anoXmous @ http://thepiratebay.sx/user/Zen_Bud
Skynda på, ditt svin!
- Hur långt är det kvar? - 800 meter åt det hållet!
Prata med Hershel. Han kommer att hjälpa din pojke.
- Jag är ledsen... - Skynda på!
Pappa!
- Blev han biten? - Skjuten av en av dina män.
Han sa att jag skulle hitta Hershel. Är det du? Hjälp min son!
Jag behöver hela utrustningen, Patricia. - Maggie? Smärtstillande, koagulatorer.
Rena handdukar, lakan, alkohol.
- Örngottet. - Lever han?
- Ge mig örngottet nu. - Lever han?
Vik ihop den.
Lägg tryck på såret.
Jag har puls, men den är svag.
- Jag fixar det. Flytta på dig. - Vi behöver lite plats.
- Vad heter du? - Jag heter Rick.
Vi ska göra allt vi kan, Rick. Du måste ge oss lite utrymme.
Nu.
Skynda!
Lever han? Lever han fortfarande?
Allting är bra.
Du har fått blod där.
Okej. Jag kan ta den där.
Var är han? Mår han bra?
- Vet du hans blodgrupp? - A+. Samma som jag.
Det var lyckosamt. Gå inte långt, jag kommer att behöva dig.
- Vad hände? - Jag fick korn på en bock.
- Kulan gick rakt igenom den. - Hjorten saktade ner kulan.
Det räddade nog hans liv, men kulan splittrades inuti honom.
Om jag kan få ut kulfragmenten... Jag räknar att det är sex stycken.
Jag såg honom aldrig. Inte förrän han låg på marken.
Lori vet ingenting. Min fru vet ingenting.
- Är du fortfarande bekymrad? - Det var ett gevärsskott.
- Vi hörde det allihop. - Varför bara ett skott?
De kanske sköt en zombie?
Rick eller Shane skulle aldrig riskera ett gevärsskott för att döda en zombie.
- Borde de inte ha hunnit ifatt oss nu? - Det finns inget vi kan göra åt det.
- Vi kan inte rusa runt och jaga ekon. - Så, vad gör vi?
Letar efter Sophia och tar oss tillbaka till vägen.
Vi träffar dem säkert när vi kommer tillbaka till husbilen.
Jag är ledsen för allt du måste gå igenom.
- Jag vet hur det känns. - Jag antar att du gör det. Tack.
Tanken på henne här ute alldeles ensam. Det är ovetskapen som är värst.
Jag hoppas och ber att hon inte blir som Amy.
Herregud...! Det var det mest elaka jag nånsin sagt.
Vi hoppas och ber tillsammans med dig, om det nu kan betyda nåt.
Jag ska berätta vad det betyder, inte ett jäkla skit.
Alla förhoppningar och böner är bara ett slöseri med tid.
Vi kommer att hitta flickan. Hon kommer att må bra.
Är jag den ende som är zen? Herre jisses.
Vi kommer att ha en riktigt fin samling reservdelar.
- Borde de inte varit tillbaka nu? - Det är fortfarande ljust.
Vi behöver inte oroa oss än.
Hur mår du?
Jag frågade hur du mådde, T-Dog.
- Snälla, ignorera inte den frågan. - Det gör jätteont.
- Det dunkar nåt så djävulskt. - Låt mig se.
- Rör inte! - Förlåt.
Dina blodådror är väldigt missfärgade.
Du har en helvetisk infektion. Du kan dö av blodförgiftning.
Det vore nåt det.
Världen har gått åt helvete. De döda har rest sig för att äta de levande.
Och Theodore Douglas kolar vippen av ett sår på armen.
Det vore dumt. Jag sa det redan igår, vi måste fixa antibiotika.
Jag kan inte fatta att vi inte har hittat nån medicin i bilarna.
- Man kan ju tycka att det borde finnas. - Ja, det tycker jag med.
Vi har inte varit nog ordentliga.
Vi går och letar lite mer.
Varför lät jag honom följa med? Jag skulle ha låtit Lori ta honom.
Börjar du tänka så, kommer du aldrig att kunna tänka på nåt annat sätt.
När en liten flicka försvinner, så letar man efter henne.
- Du sa: vi avslutar och går tillbaka. - Det gör detsamma vad jag sa.
Carl blev skjuten för att jag inte drog mig tillbaka. Det borde vara jag därinne.
Du har varit i samma situation. Du klarade dig. Det kommer han med göra.
Var det därför jag kom ut från sjukhuset? För att det skulle sluta så här?
- Är det här nåt sorts sjukt skämt? - Sluta nu.
En liten flicka försvinner...
Då letar man efter henne, helt enkelt.
Rick.
Han behöver blod.
Du. Håll ner honom.
Pappa!
Snart klart.
- Sluta! Du dödar honom! - Vill du att han ska överleva, Rick?
- Han behöver blod. - Gör det nu!
- Vänta, vänta... - Han svimmade bara.
En klar...
...fem kvar.
Blodtrycket är stabilt.
Lori behöver vara här. Hon vet inte vad som hänt. Jag måste ta hit henne.
- Det kan du inte. - Hon är hans mamma!
- Hon måste få veta vad som har hänt. - Han kommer att behöva mer blod.
Han kommer inte kunna gå mer än 15 meter från sängen.
- Kom. - Jag mår bra.
Han är stabil för tillfället.
Lori behöver vara här. Hon måste få veta.
Jag förstår det. Jag tar hand om det.
Och du måste ta hand om din del. Du måste vara här, för din sons skull.
Även fast han inte behövde ditt blod, skulle jag aldrig låta dig gå härifrån.
Jag skulle krossa dina ben om du försökte, det vet du.
Skulle nåt hända med honom och du inte var här...
Skulle han dö medan du var borta, skulle du aldrig kunna förlåta dig själv.
Och det skulle inte Lori heller göra.
- Du har rätt. - När hade jag fel senast?
När du låg på sjukhuset, på det du aldrig skulle lämna...
Du skulle ha sett Lori.
Hon var som...
Du kan inte ens tänka dig hur stark den kvinnan var.
Det är det du måste uppbåda nu. Carl behöver det av dig nu.
Gaska upp dig, min vän.
Du har den tuffa delen. Lämna resten till mig.
Han är utom fara för tillfället. Men jag måste få bort det kvarvarande splittret.
- Hur? Du såg hur han var. - Ja. Och det var den ytligaste.
Jag måste djupare för att få ut de andra.
Det är inte allt. Hans mage är uppblåst och blodtrycket faller.
Det tyder på en inre blödning.
Ett fragment måste ha gjort ett jack i ett blodkärl.
Jag måste öppna honom, lokalisera kärlet och sy ihop det.
Och han får inte röra sig ett dugg medan jag är där inne.
Reagerar han som förut och jag skär av en artär, så är han död inom nån minut.
Jag måste söva honom, men då kommer han inte att kunna andas själv.
Samma usla resultat.
- Vad behövs? - En respirator. Vad mer?
Den tillhörande slangen, extra kirurgiska tillbehör.
- Operationskläder, suturtråd. - Hade du allt det, så räddar du honom?
- Hade jag allt det, så kan jag försöka. - Närmsta sjukhuset har brunnit upp.
- Skolan...! - Det tänkte jag med.
De satte upp ett akutläger där. De borde ha allt vi behöver.
Sist jag var där var stället invaderat. Det kanske är bättre nu.
Jag sa, lämna resten till mig. Är det för sent att ångra sig?
Jag gillar inte att du ska gå dit ensam.
- Skriv ner en lista och rita en karta. - Du behöver ingen karta.
Jag visar var det är. Det är bara 8 km dit.
Vi har inte tid att spekulera och jag är den ansvarige.
Jag tänker inte sitta här medan han går dit själv.
- Det kommer att gå bra. - Är du säker?
- Vet du ens hur alla saker ser ut? - Nej, faktiskt inte.
Jag har varit frivillig ambulansförare. Vi kan prata om det-
-eller så kan vi göra det här lite kvickt.
- Jag borde tacka dig. - Vänta tills pojken kvicknar till-
-så kan vi prata sen. Jag ska plocka ihop lite saker.
Var är hon? Din fru?
Det blir mörkt snart. Vi borde nog återvända.
- Vi går tillbaka. - Fortsätter vi imorgon?
Ja, vi hittar henne imorgon.
Ta det du behöver och ge dig av. Ta hand om dig.
Det är ett fint vapen, Rick. Du ska få tillbaka det i bra skick.
Det är det enda jag har.
- Det här blev en konstig dag. - Eller hur?
Vi kollar till din grabb.
Jag hittade fler batterier...
...en flaska vatten, en ny machete...
Glenn kan gilla den här gitarren. Han kanske spelar.
- Inga läkemedel. Du? - Ja, Ibuprofen och de här.
Vad gör vi för nåt?
- Samlar utrustning. - Nej, jag menar...
Vad gör vi? Det är människor i skogen...
...de letar efter tjejen och vi är här. Hur kommer det sig?
För de tycker att vi är svagast.
- Är du 70 bast? - 64.
Och jag är den enda svarta killen.
- Inser du hur riskabelt det är för mig? - Vad snackar du om?
Jag pratar om två sheriffer-
-och en bondlurk vars bror sågade av sin hand för att jag tappade nyckeln.
- Vem tror du blir lynchad först? - Du kan inte mena allvar.
Är det nåt jag inte förstår?
De har varit snälla.
Misstar jag mig inte, räddade bondlurken dig...
-...mer än en gång. - Glöm inte Andrea.
- Hon dödade sin egen syster. - Hon var redan död.
Sen ville hon spränga sig själv i bitar.
- Hon har det jobbigt? Vad är det? - Hela världen har det jobbigt.
Öppna ögonen! Se var vi är... Fast i den här skiten!
Vi ger oss av.
- Vi tar husbilen. - Du är galen.
Varför sitter vi här som levande bete?
Vi ger oss av.
Vi drar innan de kommer tillbaka.
Herregud! Du är jättevarm!
Får jag den.
Ta de här. Vi måste få ner febern.
Var är de nånstans?
- Hur långt är det kvar? - Inte mycket...
- 100 meter. Om kråkorna får bestämma. - Synd att vi inte är kråkor.
100 meter, i helvete heller.
Andrea?
Nej...!
- Lori Grimes? - Det är jag som är Lori.
Rick skickade mig. Ni måste följa med.
Carl har blivit skjuten. Han är vid liv men ni måste följa med.
- Rick behöver er... Rappa på! - Vi vet inte vem hon är!
- Du kan inte ge dig av med henne! - Rick sa att ni var fler vid vägen.
Åk tillbaka till Fairburn Road. Ni ser vår brevlåda. Det står "Greene".
Håll käften!
- Vad menar du med skjuten? - Jag vet inte. Jag var inte där.
Jag vet bara att en brud kom ridande och tog med sig Lori.
- Lät ni henne följa med? - Rick skickade henne.
- Hon visste vad Lori och Carl hette. - Jag hörde skrik. Var det du?
Hon blev attackerad av en zombie.
Mår du bra, Andrea?
Det är vackert här.
Min familj har ägt det i 160 års tid.
Det är så rofyllt. Så orört. Du har tur.
Vi klarade oss inte helt. Vi förlorade vänner, grannar.
Epidemin tog min fru...
-...min styvson. - Jag är ledsen.
Min dotter klarade sig. Det har jag Gud att tacka för.
Människorna här, vi har bara varandra kvar.
Vi hoppas att vi kan överleva tills det finns ett botemedel.
Vi var på smittskyddsinstitutet. Det finns inte längre.
- Det finns inget botemedel. - Det tror jag inte på.
När AIDS kom greps alla av panik. En pojke i stan hade det...
...och barnen fick inte gå i skolan så de inte fick sitta i samma klassrum.
- Det här är nåt helt annat. - Det säger vi alltid...
- "Den här är annorlunda." - Det är den också.
Mänskligheten har kämpat mot epidemier sen tidernas begynnelse.
Vi får smaka på Moder Natur ibland, sen återhämtar vi oss.
Det är naturen som återställer balansen.
Jag önskar att jag kunde tro det.
Jag är ledsen.
Min älskling...
Allting är bra. Mamma är här.
Allting kommer att ordna sig.
Du kommer att må bra igen.
Försiktigt... Hur många transfusioner?
Bara två stycken.
Han ville göra samma sak för dig när du låg på sjukhuset.
Jag övertalade honom att inte göra det.
Tack.
När Shane återvänder med den andra mannen...
- Otis. - Idioten som sköt min son.
Det var en olycka, frun.
Jag får ta ställning till det sen. Nu är han idioten som sköt vår son.
De vill ställa allt till rätta, Lori.
Kan du utföra operationen när de kommer tillbaka?
Jag ska göra mitt bästa.
- Har du gjort det förut? - Ja, på ett sätt...
- På ett sätt? - Vi kan inte välja läkare direkt.
Jag förstår det. Du är väl en doktor?
Ja, frun. Självklart. En veterinär.
- En veteran... En fältsjukvårdare? - En veterinär.
Vad har du utfört operationen på förut?
- Kor... Grisar...? - Jag måste sätta mig ner.
- Du har tagit dig vatten över huvudet. - Har inte alla gjort det, frun?
Vi ser hur det ser ut.
Ser du det där stora mobila sjukhuset tvärs över gatan?
- Är det dit vi ska? - Ja.
Jag gör det inte. Vi kan inte bara åka härifrån.
- Gruppen är splittrad och svag. - Tänk om hon kommer tillbaka?
- Det skulle kunna hända. - Om Sophia kom hit och vi var borta-
-så skulle det vara fruktansvärt.
Det räcker om vi sticker härifrån i morgon bitti.
Det ger oss tid till att rigga en skylt och lämna lite förnödenheter till henne.
- Jag stannar kvar vid husbilen i natt. - Stannar den här, så stannar jag här.
Tack båda två.
Jag är med.
- Ska ni stanna så antar jag... - Nej, du åker. Ta Carols Cherokee.
- Varför är det alltid jag? - Du måste hitta gården-
-och se vad det är som pågår. Det viktigaste är att få dit T-Dog.
Såret har gått från dåligt till värre. Han har en allvarlig blodinfektion.
Se om de har nån antibiotika på gården. Om inte, så kommer T-Dog att dö.
Släng inga oljiga trasor på min brors motorcykel. Varför sa du inget tidigare?
Jag har min brors lager.
Crystal X behöver vi ju inte.
Här är några skitbra smärtstillande.
Doxyferm. Inte det där vanliga skiten.
Det där är högsta klass. Merle fick gonorré lite då och då.
Blodtrycket sjunker igen. Vi kan inte vänta mycket längre.
Ta lite mer, sen går jag.
Han sa 8 km, de borde varit tillbaka. Nåt har gått på tok.
- Är du galen? Du går ingenstans. - Lyssna på din hustru.
- Har de fått problem... - Du är inte i stånd att göra nåt åt det.
Du har gett för mycket blod. Du kan knappt stå upp.
- Om nåt har hänt... Jag måste dit. - Nej, din plats är här.
Sa Shane att han kommer tillbaka, så gör han det.
- Jag kan inte bara sitta här. - Det är exakt det du ska göra!
Behöver du be eller gråta eller säga att Gud är grym, så gör det.
Men du åker ingenstans. Carl behöver dig här.
Jag kan inte göra det här själv. Inte det här.
Jag kan inte. Jag kan inte.
Endotrachealtub till min nya respirator.
Bra jobbat! Kom.
- Skynda! - Fan.
Häng med!
Nej, nej, nej.
Kom! Nej, nej, nej!
In här!
Akta dig!
Fan!
© anoXmous @ http://thepiratebay.sx/user/Zen_Bud