Na Zemi vládne mír.
Neexistuje hlad.
Neexistuje násilí.
Příroda se uzdravila.
Všichni jsou čestní, zdvořilí a laskaví.
Náš svět nikdy nebyl dokonalejší.
Jenže už to není náš svět.
Napadla nás mimozemská rasa.
Zabydlela se v tělech většiny lidí na planetě.
Ta hrstka, co přežila, je na útěku.
Prosím, pojď s námi.
Chceme ti pomoct.
Buď opatrná, prosím.
- Neubliž si, prosím. - Neublížíme ti.
- To sotva! - Ne!
Ne!
Má zlámanou většinu kostí a poraněné orgány.
Nevím, proč není mrtvá.
Tahle chce žít.
Vítej.
Jsem léčitel Fords. Jak ti mám říkat?
Žila jsi mnoho životů v mnoha světech.
Taková cestovatelka musí mít jméno.
Říkej...
...mi...
...Poutnice.
Kdy začne pracovat?
Teď ne.
Jistě, léčiteli.
Ne! Ne!
Ne, nejsem mrtvá.
Neumřela jsem.
Přesně tak. Pořád jsem tady.
Nemysli si, že tohle tělo je tvoje. Patří mně.
Ne, mně.
Nevím, kolik víš o tomto novém světě.
Téměř všechny lidi jsme úspěšně obsadili.
Stejně jako u ostatních planet, tenhle svět nijak neměníme.
Jen ho poznáváme a zdokonalujeme.
Myslela sis, že se prostě vzdám?
Ale stále existuje lidský odboj, který ohrožuje náš mír.
Tvá hostitelka k tomu odboji patřila.
- Mám najít její vzpomínky? - Ano. Podle nich najdeme další rebely.
Hodně štěstí.
Ale varuji tě.
Většina lidí se vytratí, ale vzácná hrstka se brání.
Jmenuje se Melanie Stryderová.
Narodila se v Louisianě.
Její rodina unikla počáteční kolonizaci.
Ale byla to jen otázka času.
Její otec byl sám, když ho našli.
Raději se zabil,
než by riskoval životy svých dětí.
Melanie od té doby unikala s...
Ne, neříkej to! Nic neříkej!
Já tě prosím.
Brání se?
Jamie.
Jmenuje se Jamie Stryder.
Nenávidím tě. Kéž bych ti mohla ublížit.
Chápu, proč ses bránila.
Bojíš se, že váš svět je velká oběť. Ale musíme myslet na vyšší dobro.
Říkej tomu, jak chceš. Pro mě je to vražda.
- Ani muk, nebo umřeš. - Prosím, radši bych umřela.
To není možný.
Ty jsi člověk.
Vrať se! Stůj!
Stůj! Počkej!
Dělej, podívej se na mě!
Jsem člověk. Stejně jako ty.
- Slez ze mě. - Promiň.
Jsem Jared Howe. Nechtěl jsem tě vyděsit.
Dva roky jsem s jiným člověkem nemluvil.
Asi tě taky dlouho nikdo nepolíbil.
Melanie Stryderová.
Někdo na mě čeká.
- Ty nejsi sama? - S mladším bráchou.
Má hlad. Sem jsem běžela dvě hodiny.
Můžu tě svézt.
To je rychlejší. Ještě rychlejší než tvůj běh.
Budeš předstírat, že jsi teď nic necítila?
Já vím, že cítila.
Přestaň! Dost!
Dobře víš, že děláš něco špatnýho.
Po tom setkání Melanie a její bratr zůstali s Jaredem Howem.
Usadili se na opuštěném místě,
které jsme ještě neobjevili.
Skoro zapomněli na naši invazi.
Od té první noci jsi mě nepolíbil.
Melanie, tohle nemusíš.
Možná jsme poslední...
Ale i kdybychom byli
poslední muž a žena na planetě,
nemusíš to dělat.
Ale já chci.
Když se mě dotkneš,
přeju si, abys nepřestával.
- Měla bys spát. - Tak spi se mnou.
Jen říkám, že máme čas.
To nemůžeš vědět.
Nevíš, jestli nám zbývají měsíce. Nebo dny.
Kdykoliv nás můžou chytit.
Máme jenom přítomnost.
Poutnice?
Poutnice!
- Ano, Hledačko? - Několik minut jsi nepromluvila.
Byli milenci?
Lidé nejsou jako jiná těla, která jsi obývala.
Mají neobvykle silné tělesné touhy.
- Musíš být ostražitá. - Ano.
Všimli si Hledačů.
Nenašli je, ale přesto věděli, že musejí odejít. Vydali se...
Nevidím kam.
Na bezpečné místo k ostatním.
Naděje.
Před cestou strávili noc ve starém hotelu.
Jared hledal zásoby na cestu.
Pojď, jdeme. Jdeme.
- Počkej tady. - Chci jít s tebou.
Jen je odlákám a vrátím se.
Slibuju. Zalez tam.
Ne!
Teď to víš. Udělám cokoliv.
Pokračuj.
- Víc toho není. - Musí být!
Budu to dál zkoušet.
Prosím, Poutnice.
Ne, ne, ne! Počkej, přestaň!
Tos neměla vidět! To nesmíš vědět!
To je může zabít!
Znič to! Hned to roztrhej!
- Tos neměla vidět! - Ticho, mlč.
Poutnice, prosím.
Jak jim můžeš pomáhat po tom všem, co jsi viděla?
To je ale překvapení. Kdopak to přijel?
Milé překvapení, Hledačko. Sledovala jsi mě?
To kdybys mě potřebovala.
To určitě. Mrcha prolhaná.
Co tady děláš?
Napadlo mě, že pomůže změna prostředí.
Změna?
Nebyla tvoje poslední planeta pod vodou?
Už týden jsi nepřišla s novou informací.
Víš, kde jsou?
Jestli nemůžeš říct ne, tak mlč.
Běž pryč.
Lituješ je? Lidi?
Ty ne?
Cítila jsi něco takového ve svých předchozích životech?
Byli brutální. Zabíjeli se navzájem.
Zabíjeli svou planetu.
Mají štěstí, že přežili tak dlouho.
Mám i dobrou zprávu.
Tvoje kresba Jareda Howa nám pomohla.
Viděli ho. Věřím, že ho najdeme.
Ne!
Moc se omlouvám, Hledačko.
Nevím, co jsem to dělala.
Možná proto, žes to nedělala ty.
Už to stačí.
Tvoje hostitelka je příliš odolná.
Reimplantujeme tě do někoho ochotnějšího.
- Říká to, co si myslím? - Co bude s tímhle tělem?
Její vzpomínky prohledá někdo jiný.
Ona?
- Ty? - Ano.
Do svého těla se vrátím, až získám potřebné informace.
- Co bude s Melanií Stryderovou? - Dočká se smrti, kterou si tak přála.
Na rozdíl od lidí ji zabijeme lidsky.
Zastav ji! Udělej něco!
- Můj Léčitel to odsouhlasil? - Ne. Přeložili ho do Fort Worth.
Nevyčítej si to, nejsi jediná.
Spousta dalších nemá dost silnou vůli.
- Kdy? - Přesun provedeme zítra.
Budu dnes hlídat u dveří, aby se ti nic nestalo.
Nebo někomu jinému.
Prosím, klidně umřu, jen ji nechci v sobě.
- Melanie, mám svou povinnost. - Udělej, co je správný. Zabije mi rodinu.
Zabije Jamieho a Jareda! Poutnice, prosím.
- Pomohl by nám tvůj Léčitel? - Asi ano. Ale nevím, jak se s ním spojit.
- Musíme ho najít. Musíme odsud utéct. - My?
Ano. Dej ke dveřím židli.
Ne, opačně.
- Jak to pomůže? Není tu východ. - Ale je.
Támhle.
Dělej, Poutnice. Hni se.
Otevři.
Dělej, to zvládneš.
Není to tak vysoko. Je to hračka.
Bude to v pohodě. Vylez nahoru.
- Teď skoč. - To nemůžu!
Dobře, že já můžu.
Plav!
Poutnice, jsi v pořádku?
Mohla jsi nás zabít.
Utíkej!
Uhni.
Poutnice?
Omlouvám se.
Musíme ukrást auto. Neboj se, nebude to poprvé.
- Já si poradím. - Ty?
- Co to děláš? Počkej! - Buď zticha.
- Potřebujete pomoc? - Smím si půjčit váš vůz?
- Prosím, je to důležité. - Ale jistě.
- Mohu být nějak nápomocen? - Ne, děkuji.
Je to velmi spolehlivý model.
Nádrž je plná.
To byl fajn trik.
To nebyl trik. My nelžeme, navzájem si důvěřujeme.
Vy jste nudní.
Kam to jedeme?
K mému Léčiteli do Fort Worthu.
I když mě tvůj Léčitel nechá uvnitř, pořád budu vězeň.
Ale budeš živá. Stejně jako ti, které miluješ.
Ta Hledačka rozhodně není hloupá. Brzy jí dojde, kam jedeš.
- Potřebujeme mapu. - Budu tě navigovat.
Copak? Příliš bolestný vzpomínky?
Jak myslíš, že se cítím já?
Vím, jak se cítíš. To je ten problém.
Když zabereš tělo, dostaneš i pocity. Je to výhodný balení.
- Kde to jsme? - Vím já? Ty sedíš za volantem.
Jedeme špatným směrem! Schválně jsi mě rozptylovala!
Hledačka měla pravdu. Jste pošetilý druh.
Snažím se ti pomoct a tohle mám za to?
- Jedeme do Fort Worthu. - Ne!
Pojede to ještě?
Teď už ne.
- Co teď? - Půjdeme pěšky.
- Kudy? - Buď půjdeš podle mě, nebo nás zabiješ.
- Tys to naplánovala. - Dala jsem slib.
- Slíbila jsem bratrovi, že se vrátím. - Jak jsem mohla být tak hloupá?
- Už ti nemůžu důvěřovat. - A já tobě důvěřovat můžu?
Dávám ti, co chceš. Vedu tě ke své rodině. To je může zabít.
Jdeme na východ. Dělej.
Nenechávej stopy. Šlapej po kamenech.
Vážně sis myslela, že mě porazíš?
Šetři vodou, budeme ji potřebovat.
Potřebuju ji teď.
Jdeme celou věčnost.
Jak je podle tebe najdeme?
Můj strýc měl tady v poušti chatu. Měli jsme se přidat k němu.
Pokud přežil.
- Je to dál, než jsem si myslela. - Nevím, jak dlouho ještě vydržím.
Vrátit už se nemůžeme.
Melanie.
- No tak, děvče, vnímej mě. - Strýčku Jebe.
- Tys nás našel. - Nás?
Jamie? Jared? Jsou tady? Jsou v bezpečí?
Já říkal, že jsem to viděl.
- Proč jsi tomu dal vodu? - Protože to umíralo.
Strýčku Jebe! Jsem tady!
Počkej, Kyle.
Proč? Patří k nim.
To jistě, ale...
- Taky je to moje neteř. - Byla.
Je to složitý, Iane.
- Můžu to zjednodušit. - To i já.
- Teta Maggie! - Teto Maggie?
Nás neošálíš, ty parazite!
Bože, oni mě nevidí. Vidí jen tebe.
- No tak, Maggie. - Nech si to, bratříčku.
- Může na nás poštvat celou armádu. - Nikoho tu nevidím.
- Jsem tady, tady uvnitř. - To je krutý, Jebediahu.
Jdeme.
Život je krutý, Magnolie.
Pozor na hlavu.
Kde to jsme, Poutnice?
Teď už je to snad bezpečné.
Tolik živých lidí. Neprohráli jsme.
- Jared! - Jarede.
Jared žije! Jared...
Už dost, Jarede.
Jebediahu, já vím, že je to těžký.
Ale musíme jednat v zájmu všech.
Musí k doktorovi na sál jako ti ostatní. Nemám pravdu?
- Ne! - Jamie.
Nikde nevidím stopy.
- Přece neodletěla. - Je to opravdu Poutnice.
Když najdeme ji, najdeme i odboj.
Melanie?
Poutnice, oni nevědí, že člověk může v těle zůstat.
Nemůžeš jim říct, že tu jsem. Nebudou ti věřit.
Budou si myslet, že lžeš, abys přežila.
Bože, oni nás zabijou.
Mrzí mě to.
Uhni mi.
- Jdi mi z cesty. - Nemůžeme to věznit navěky.
Uteče a přivede je k nám.
Nechci ti ublížit, Jarede.
Ale udělám to.
- Ne! Chcete mě! - Vrať se zpátky!
Chcete přece mě!
- Iane! Chyť to! - Nechte ho být!
Dýchej! No tak, Poutnice, bojuj. Bojuj!
Doraz to!
Dobrý večer. Mám vám připomínat, že já jsem tu doma a vy jste moji hosti?
To platí i pro ni. A hosti se mi tady škrtit nebudou.
Jebe, musí to umřít. Hlasovali jsme.
Tohle není demokracie.
Tohle je diktatura.
Mírná diktatura, ale pořád diktatura.
Povíš nám, co s tím chceš dělat?
Nikdy se nestalo, aby se jeden z nás vrátil zpátky.
Prozatím do tohohle tunelu nesmíte.
Jestli tu někoho chytím, už nebudu debatovat.
Vezmu si další hlídku, Jarede.
Nepouštěj to ke klukovi.
Myslím, že už nehledáme Poutnici. Hledáme jenom tělo.
I kdyby přežila havárii, jak dlouho přežije tady?
Téhle hostitelce se nechce umřít.
- Je to velké území. - Požádala jsem o další Hledače.
Pozemní i vzdušné hlídky.
Opravdu jsou taková hrozba? Je nás milionkrát víc.
Pořád ho štve, žes ho praštil. Říkal jsem, že tě to mrzí.
- Nemrzí. - Já vím.
Můj brácha si o to říká.
Zřejmě odvolali pátrání.
Tahle ne.
Jamie? Bráško.
Víš, kdo jsem?
Jsi Jamie.
Ale ty nejsi Melanie.
Chci vědět, co se sestře stalo. Řekla mi, že se vrátí.
Když nesmí vědět, že žiju, řekni mu, co se mi stalo.
Už nejsem dítě. Prosím.
Pokusila se zabít, aby ochránila tebe a Jareda.
Naši Léčitelé ji zachránili a vložili mě do ní.
V naději, že zjistím, jestli přežili i další lidé.
Máš jméno?
Říkají mi Poutnice.
Odkud jsi přišla?
Z jiné planety.
Co je? Jebe, co jsem říkal?
Abych ji nepouštěl ke klukovi, ale on přišel sám.
- Jamie, to není Melanie! Nevrátí se! - Ale ubližujeme jejímu tělu.
- Mazej pryč, Jamie, jinak uvidíš. - Jarede.
- Na Jamieho dohlédnu. - My pohlídáme tohle.
Nevěřím tomu. Může to být další Hledač.
Ona... Tohle má do Hledače dost daleko.
- Snažila se ti pomoct, to nedělají. - Jen chce přežít a utéct.
Tím, že se nechá od Kyla zabít? Bezva plán.
Co to do vás všech vjelo?
Je to nepřítel, na to nezapomínej.
- Vůbec ti nevadí, že jsem ji málem zabil? - Na tom nesejde.
Není to člověk.
Tak se ani my nebudeme chovat lidsky?
Tohle je velká planeta.
- Ano? - V oblasti byli spatřeni lidé.
Zahajujeme usilovné pátrání.
To je něco, viď?
Tohle místo jsem našel náhodou. Vlastně si mě našlo samo.
Propadl jsem stropem. Málem jsem umřel, než jsem se dostal ven.
Je to jedna jeskyně. Nikdo jiný ji od tý doby neobjevil.
A nikomu jsem ji neukázal. Což je dobře, jinak by bylo po nás.
Nemám pravdu, Poutnice?
Zvuk se v jeskyních nese.
Máš moc dlouhý jméno. Můžu ho zkrátit?
Život je krátký. Hlavně teď.
Můžu ti říkat...
Wanda?
Energii získáváme ze slunce, ze země, odkud to jen jde.
Tohle je vlastně sopka, která ještě úplně nevyhasla.
Dávej pozor. Jestli tam spadneš, nikdo ti nepomůže.
Dobré odpoledne.
Tak prosím.
- Sekne vám to. - Máte všichni brýle?
No jo.
- Tak si je nasaďte. - Ty už vypadáš jako mimozemšťan.
Už se zase cítíš jako člověk, co?
Špatný vtip?
Máš prostředky, které jsi chtěla.
Určitě jsi toho už viděla hodně, ale rozhodně nic takovýho.
To ne.
- Jak to děláte? - Stejně jako kouzelníci. Máme zrcadla.
A to říkali, že Jeb je blázen. Kolik bláznů dokáže tohle?
Už se blíží žně. To je dobře, potřebujeme zrno.
Všichni si myslí, že nás prozradíš Hledačům.
Dává to smysl. Proč bys tu jinak byla?
Ale pořád ten plán nemůžu pochopit.
Vydat se do pouště sama a nemít se jak dostat zpátky?
A jestli tě neposlali Hledači, tak co tady děláš?
A pak mě napadlo... Když nám někoho z vás dají do hlavy,
jsme tam pořád uvěznění? Žijeme taky, dokud žijí naše vzpomínky?
Někteří lidé se bez boje nevzdají.
Já určitě ne. A neznám větší bojovnici než Mel.
Hlavně by bojovala za lidi, který miluje.
Tak přemýšlím,
jestli by taková láska mohla zapůsobit na něčí mysl. A srdce.
Možná by pak udělal něco, co by ho jinak nenapadlo.
Možná jsi tady, protože ti na Jaredovi a tom klukovi záleží.
Tobě, jako Wandě.
On všechno vidí. Není blázen, je to génius.
Myslím, že je obojí.
Jo, hodně přemýšlím o spoustě věcí.
A nejsem sám.
Chceš se připojit, Jamie?
Strejdo Jebe?
Jak víš, že tu jsem?
Zrcadla. Zrcadla! Zrcadla!
Pomoz mu!
Něco jsem viděla!
- Rychle! - Pomoc!
Viděla jsem stopy lidí.
Já vidím jen naše stopy.
Nic tu není.
Díky.
Jsou pryč.
Prozatím. Jared je s ostatními venku.
Jamie, co kdybys na chvíli převzal hlídku?
- Co mám dělat? - Prostě ji hlídej. Ty na to přijdeš.
Tudy.
Nemůžeš dávat dítěti nabitou zbraň.
Proto jsem mu ji nedal.
Kam nás vede?
Ty mě nevedeš do cely?
Chybí mi obloha.
Napadlo mě, že tobě možná taky.
Buď úplně zticha.
Dobře, posaď se.
Teď můžeš otevřít oči.
Co je to za hvězdy? Tohle souhvězdí jsem nikdy neviděla.
To nejsou hvězdy, ale svítící červi.
Musíš být zticha, jinak se polekají a přestanou svítit.
Když mi chybí nebe, jdu sem.
To je nádhera.
Wando?
Slyšel jsem strejdu Jeba. Myslí si, že Melanie pořád žije.
- Tam uvnitř s tebou. - Jamie.
Může se to stát?
Tak může, Wando?
Proč mi neodpovídáš?
Je Melanie naživu?
Wando, prosím.
Zapomeň, co jsem říkala. Pověz mu to.
Slíbila, že se vrátí.
Ano.
Porušila někdy Melanie slib?
- Mám tě rád, Mel. - Ona tebe taky.
Je šťastná, že jsi v bezpečí.
- Zůstávají všichni ve svém těle? - Ne.
Všichni nejsou jako Melanie. Ona je výjimečná.
Je hodně silná.
Chtěla dodržet slib.
Nemohla by ho dodržet, kdybys jí nepomohla.
Děkuju ti, Wando.
Je to naše tajemství.
Dobrý večer, pane. Mohu vám nějak pomoct?
Myslím, že můžeš.
- Dělej. - Tak jo.
- Jste v pohodě? - Jo.
- Žádný závody. - Jo, jasně.
Je zralá.
Přišel čas, abys odvedla svůj díl.
Sejdeme se na východním poli.
Dobrý ráno, Jamie.
Wando.
Tak pojď.
Wanda?
Jo.
Wanda.
Proč se na tebe dívá?
Proč se ty díváš na něj?
Nezapomeň, že se tě pokusil zabít.
Slyšela jsi? Pokusil se tě zabít!
Opovaž se na něj usmát.
S tím musíme něco udělat.
Támhle, ten vůz překračuje povolenou rychlost.
- Zastavte vozidlo a vystupte, prosím. - Střílej!
- To nám nepomůže! - To je fuk! Střílej dál!
Nenechte se chytit.
Sejmi ho!
Zastavte vozidlo a vystupte, prosím.
Jsou tu další.
Vždycky jsem měl rád sci-fi příběhy.
Ale nenapadlo mě, že jeden prožiju.
Na kolika planetách je život?
Pamatuj, Wando, že nejsi jedna z nich.
Víme o dvanácti. Na čtyřech jsem nikdy nebyla.
- Zrovna jsme objevili nový svět. - Dobyli jste dvanáct planet?
My to takhle nevnímáme. Vždycky se spojíme s jiným druhem.
Takhle přežíváme. Snažíme se žít v harmonii.
Šlápni na to! Setřes ho!
Ne! Jen ať nás dožene.
Padáme, máme jich dost! Jedeme!
Skoro jsme je měli.
Hledačko, my takoví nejsme. Zabila jsi Duši.
Musíme přinášet oběti.
Tohle je válka.
Válka už skončila.
Zbytek odboje vymře sám.
Válka zuří jedině v tobě, Hledačko.
Jedeme domů, i ty.
Ty nevíš, co se děje.
Vymyká se nám to z rukou.
Wando, smím se zeptat, kolik ti je?
Přes tisíc vašich let.
Ještě jsem nedokončila celý oběh vašeho slunce,
ale přesto už vím,
že Země je krásnější a složitější něž ostatní planety, které znám.
- Nikdy jsem neměl tak zajímavý rozhovor. - Co to je?
Už to stačí.
- Z cesty! - Ona není hrozba!
Že ne? Aaron a Brandt jsou mrtví,
protože Hledačka to chce najít.
Málem dostala i nás.
- Ukončím to jednou provždy! - To nemůžeš, Jarede.
Proč ne?
- Protože když zabiješ Wandu... - Ale ne, Jamie.
...zabiješ i Melanii.
Pořád je uvnitř.
Já tomu věřím.
Nechali jste se oblbnout.
Jdeme, Jamie.
- Mrzí mě to. Vrátím se do cely. - Ne.
- To se přežene. - Můžeš bydlet u mě.
Tam bude v bezpečí.
Nejdřív jsi mě chtěl zabít, a teď mě chráníš?
Zvláštní svět, co?
Ten nejzvláštnější.
- Co blázníš, doktore? - Chceš to zkusit? Tak prosím.
Wando? Jen ti chci říct, že ti věřím.
Věřím, že říkáš pravdu, ale musím se zeptat...
Jaký to je, když tam žijete obě společně?
Je tam těsno.
Kdybys něco potřebovala, budu tady.
- Líbíš se mu až moc. - Co je to až moc?
Jestli v tom budu mít nějaký slovo, tak to nezjistíš.
- Vím, že je to s tebou. - Bože.
Nezabiju to. Chci s tím jen mluvit.
To nic, promluvím s ním.
Jmenuje se Wanda, ne „to“.
Moc mě mrzí, co se tam venku stalo tvým přátelům.
Nechtěla jsem nikomu ublížit.
Wando, Jamie a Jeb věří,
stejně jako Ian,
že Mel je tam uvnitř pořád naživu. - Jo, to jsem.
Jeb má takovou šílenou představu, že jsi přišla kvůli Jamiemu a mně.
Že jsi nám přivedla zpátky Melanii. Nemůžu tomu věřit.
Nechci tomu věřit, protože jestli je tam uvězněná,
je to vlastně ještě horší.
Ale musím to vědět.
Je tu Melanie?
Nějak to dopadne. Řekni mu, že tu jsem a že ho miluju.
- Bojím se. - Wando, pravda je,
že jsem o Melanii nepřestal snít. - Taky o tobě sním.
Hrozně mi chybí. Udělal bych cokoliv, aby se mi vrátila.
Proto je to tak těžký. Pořád je to její tělo.
Nebýt těch očí...
Napadlo mě,
že když nemůžu políbit ji,
můžu políbit tebe. - Co? Ne! Co to dělá?
Ne! Přestaň!
Hned toho nech! Nedělej to!
Ne! Ne!
Já to věděl!
Mel, ty tam vážně jsi.
Praštila jsi mě za ten polibek.
Miluju tě, Mel. Vím, že mi neodpovíš, ale miluju tě.
Takže teď už tomu věří i on. Ale nikomu to nepomáhá.
Akorát je bolí, že jsem tu uvězněná.
- Wando! - Schovej se. Rychle, schovej se!
Wando?
Wando!
Wando, zmiz odsud!
Uteč! Uteč!
- Chyť mě! - Co děláš? Pusť ho!
- Vždyť umře! - Dobře, nebude nás moct zabít!
Ne!
Pomoc!
Máš štěstí, že máš hlavu tvrdší než kamení.
- Přežije to. - Tím si nejsem tak jistý, doktore.
- Co se stalo? - Řekni mu to.
- Byla to nehoda. - Leda prd. Ty přece nelžeš.
- Kyle uklouzl. - To určitě.
- Jestli to říká, že... - No tak. Všichni víme, co se stalo.
Pokusil se ji zabít. A ona ho z nějakýho neznámýho důvodu zachránila.
Jestli je to tak, musíš jít.
Pokusil se tě zabít?
Neříká to, že to tak je.
To ty s ním musíš žít pod jednou střechou.
Varuju tě, Kyle.
Opovaž se na ni jen křivě podívat.
Dlouho jsem nikoho nezastřelil, trochu mi to začíná chybět.
Musíme se vrátit k práci. Tak jdeme!
Jebe?
Vyrazíme ven.
- Je tam moc Hledačů. - Při poslední výpravě jsme o dost přišli.
Potřebuju pár věcí.
Vezmi Kyla s sebou.
Pojď, Kyle.
A ty se k ní nepřibližuj.
Nechceš se projít?
Neříkal Jared, že se máš držet dál?
Jo.
Tohle není dobrý nápad.
Už můžeš otevřít oči.
Jsem venku!
To je skutečná obloha.
- Líbíš se mi, Wando. - Ty mně taky, Iane.
- Vážně jsi to řekla? - Ne. Tak jsem to nemyslel.
Ať na mě nesahá. Tohle nemůže fungovat. Co to děláš?
Budu hádat. Nemáš v tom jasno.
- Jde o Jareda? - Jistě, že jde o Jareda.
- Melanie ho miluje. - A ty?
Řekni mu to. Dělej!
Tohle tělo ho miluje.
A protože je to teď moje tělo, tak já taky.
- Ale mám i vlastní city. - Ne, nemáš.
Wando, ne. Přestaň!
Tohle neuděláš.
Co Jared?
Je to hodně komplikované.
Nemohla by nás Melanie nechat chvilku o samotě?
Dívat se jinam? Jít do vedlejšího pokoje?
- Na to zapomeň. - To teď asi nepůjde.
Víš...
Ve skutečnosti se ti nelíbím já, ale tohle tělo.
Mě bys nemohl mít rád.
Kdybys mě držel...
Mě samotnou, ve své ruce...
...byl bys znechucený.
Rozmáčkl bys mě.
To nemůžeš vědět.
Ne, Wando! Tohle je špatně!
Ani nejste ze stejný planety!
Něco provedu! Ublížím mu!
Je zvláštní být v těle, které se nenechá používat.
- Radši mě odveď zpátky. - No sláva.
Je pravda, že jsem rozpolcená.
Dobře.
Zlobíš se, když políbím toho, koho miluješ, i toho, koho nemiluješ.
Je to dost matoucí.
Nejsem blázen.
Mám to pod kontrolou.
Nikdy nevyhraješ.
Jamie, kde jsou všichni?
- Nevím. - Proč lže? On nikdy nelže.
Ta noha už by se měla hojit. Musíš za doktorem.
Teď jsem tam byl. Mám odpočívat.
Jdu se umýt. Přijdu za tebou.
Tohle nedává smysl.
Co si doktor myslí?
Co je důležitější než Jamieho uzdravení?
Moment, počkej.
Wando, vrať se! Vrať se!
Nechoď tam, Wando!
Otoč se a jdi zpátky!
- Proboha. - Dost!
Ne!
- Zrůdy! - Počkej! Wando?
- Wando! - Wando? Wando, stůj!
Vypadni z mojí hlavy! Zmiz!
Mrzí mě to.
Dá se umřít i jednodušeji než vyhladověním.
Ano.
Ještě můžu za doktorem.
Co jsi čekala, Wando? Že se vzdáme?
Tohle je náš svět. Prohráli jsme válku a teď vymíráme.
Snažíme se dostat zpátky svoje lidi.
Jenže to není možné.
Takhle to nefunguje.
Takhle akorát zabíjíte sebe i nás.
Omlouvám se, jestli to k něčemu je.
Nemůžu tady zůstat.
Ne když vedle zabíjíte moji rodinu.
Když říkáš, že to nezabere,
řeknu klukům, aby už nebrali rukojmí.
Bude to tak lepší, doktor už to dlouho nevydrží.
Copak ti můžu věřit?
Já věřil tobě.
A je tu ještě něco.
Melanie? Jsi tam?
Melanie, kde jsi? Jamie je zraněný.
Potřebuju tě, mluv se mnou. Melanie, vrať se.
Bez tebe to nezvládnu.
Wando.
Chci ti vysvětlit to s tím doktorem.
Teď se tím netrap. Musíme tě uzdravit.
Zníš jako Melanie.
Řekla ti to Melanie?
Ano.
- Wando? - Musíš mě políbit.
- A co Melanie? - O Melanii se nestarej.
Ne. Polib mě, jako bys chtěl dostat facku.
- Proč? Bránila ti v tom? - Ne.
To je ten problém, jsme sami. Zmizela.
Co jsem řekla, ať mi vypadne z hlavy... Bojím se, že jsem ji ztratila.
Zlobila se, když jsi mě líbal předtím. Myslela jsem, že se vrátí.
Tak to ji musíš pořádně naštvat.
Polib ji.
Ztratila jsem Melanii.
Nevím, jestli tam ještě je.
Musíš ji přivést zpátky. Nesnáší, když tě líbám.
Tak jo.
Melanie, vrať se.
Nechci tě ztratit.
Jarede.
Melanie?
Přestaň!
Melanie, kousla jsi mě.
- Co děláš, Wando? - Dobře, že jsi zpátky.
- Byla jsem pryč? - Tři dny. Snažila jsem se tě najít.
Zjevně jsi hodně trpěla.
Musíme pomoct Jamiemu, je zraněný.
Jdeme.
Stůj. Zastav. Kam to jdeš?
Ta rána se Jamiemu zanítila, potřebuje léky.
Žádné nemáme, vy Duše jste je zničily.
Vaše léky nepotřebuje, na ty je pozdě. Potřebuje naše.
Musíš mě vzít ven. Budeš mi muset důvěřovat.
Řízni mě. Potřebuju ránu jako Jamie.
- To nemůžu. - Za pár minut mě vyléčí.
Vezmi si ten nůž, udělej to sama.
Ta jizva by byla podezřelá, takhle ji zamaskuju.
Bude to v pořádku.
Promiňte...
Pro pána. Máme tu pohotovost.
Zvládneš to, Wando.
Jsem Léčitelka Skye. Co se vám stalo?
- Řekni jí, že jsi zakopla. Honem! - Zakopla jsem.
- S nožem v ruce. - S nožem v ruce. Řízla jsem se.
Chudinko. Dáme to do pořádku.
Zahojíme.
A zacelíme.
- Dostaň ji odsud. - Nechci obtěžovat, ale mohu dostat vodu?
Samozřejmě.
Honem, seber to!
- Tak co myslíte? - Je to perfektní. Díky.
Na shledanou.
Co to děláš? Musíme jít.
- Je naživu? - Jen stěží.
- Co to je? - Léky.
Počkej, to ne! Nevíme, co to udělá.
- Ale ona ví, co dělá. - A víme, že umře, když neudělám nic.
- Doktore, je to dobrý. - Prosím.
Udělej to.
No tak, doktore.
A je to.
No tak, Jamie, otevři oči.
Prosím tě.
- Jamie. - Ahoj, kámo.
Lepšíš se, doktore.
Už jsem mockrát odněkud odešla bez placení,
ale poprvé to někomu dělá radost.
- Kradení bylo zábavnější. - Kazíš nám legraci, Wando.
Ne, Wesi!
Zdravím, Poutnice.
Hledačko!
Proč plýtváte léky na mě?
Copak mě nezabijete?
- Můžu s ní mluvit o samotě? - Počítáš do toho mě?
- Asi jo. - Budeme venku, Wando.
Stačí zavolat.
Wando? Určitě slyšíš i na Melanie.
Chceš mě zabít sama, Melanie?
Tak na co čekáš?
Nepřišla jsem tě zabít.
Takže mě máš vyslechnout?
Něco mě zajímá.
Proč?
- Proč jsi mě nemohla nechat jít? - Protože jsem měla pravdu.
Slabá Duše jako ty představuje hrozbu.
Já konám svou povinnost, bojuju za nás. Ty ne.
Nemůžeme s nimi žít jako jinde. Ty sama to víš nejlíp.
Přišla jsi sama?
Ostatní Hledači si pro mě přijdou. Jako jsem přišla já pro tebe.
Nikdo tě hledat nepůjde.
Zemřeš tady. A hrozba zemře s tebou.
A lidé tu budou v bezpečí.
Takže mě zabijete.
Wando, co to děláš? Na co myslíš?
Nestav kolem mě zeď. Mluv se mnou.
Wando?
- Ještě jsem ti neřekl... - Můžeš mi to vynahradit.
Vím, jak udělat to, o co se tak dlouho pokoušíš.
- Umím vyjmout Duši z těla. - Cože?
Jak to myslíš, Wando?
Naučím tě to jen pod podmínkou, že uděláš, co ti řeknu.
A slíbíš, že neublížíš žádné Duši.
- To ti slíbit můžu. - A musíš mi slíbit ještě něco.
Ale necháš si to pro sebe.
- Necháš mě umřít. - Ne! Ne! Ne!
To neudělám, Wando.
Nemůžu.
Jen tak ti můžu dát, co chceš.
Wando, ne.
- Už spí. - Takže nechceš Hledačku zabít?
Zabila Wese. A kdo ví, koho ještě?
- Neměla by problém nás vyvraždit. - Zabíjení už bylo dost.
- Nechci pro ni smrt, jen vyhnanství. - Máme jí odpustit?
- A nechat ji odejít? - Ano.
My Duše umíme odejít stejně, jako jsme přišly. Pošlu ji pryč.
Než dorazí na další planetu, vaše vnoučata zemřou na stáří.
Vždycky ses je snažil vyndat násilím.
Ale tajemství je Duši nevyjímat. Odejde sama.
Je potřeba ji vylákat.
Vidíte je jako nepřátele. A Duše to cítí.
Můžete je polapit jen laskavostí.
A láskou.
Iane, pomoz mi.
Děkuju.
- Jak se jmenuješ? - Lacey.
Jmenuju se Lacey.
Tolik let jsem uvnitř křičela. Nikdo mě neslyšel.
To kvůli tobě mi nedala pokoj.
Ano, nešla jen po lidech.
Doufala, že najde způsob, jak bojovat s hostiteli. Jako třeba já.
A ty, Melanie.
Ty ses bránila.
Přeju šťastnou cestu.
A dlouhou.
Duše posílejte k těm nejvzdálenějším planetám.
Wando?
Chybí ti?
Ty jiný světy?
Chybí mi spousta věcí.
Nechybí ti Melanie? Nechceš zpátky svou sestru?
Teď tady je.
Víš, že má pravdu.
Ale ne tak, jak by tu měla být.
Myslím...
- Myslím, že je čas jít dál. - Opustíš nás?
- Ano. - Ale můžeš se kdykoliv vrátit, ne?
Svolala jsem vás sem, aby nikdo nekřičel.
Kéž bych mohla křičet tak, aby mě slyšeli.
Sotva jsem zjistila, co dělat s Hledačkou,
pochopila jsem, že všichni můžete získat zpátky své blízké,
aniž byste ublížili Duším.
A samozřejmě...
...jsem pochopila, že musím Melanii vrátit její tělo a odejít.
- To nejde, Wando. Potřebujeme tě. - My, nebo ty?
Řekni jim pravdu. Ty neopustíš tenhle svět.
Řekni jim, co opravdu uděláš.
Přežijete i beze mě, když víte, jak vyjmout Duši z těla.
- Co na to říká Mel? - Vždycky chtěla zpátky svůj život.
- Nemluv za mě. - Ty lžeš.
Musím odejít.
Nemusíš se rozhodovat hned.
Promysli to.
Slib mi, že to promyslíš.
Nemůžeš mě opustit.
Nemůžu tady zůstat.
Ale já tě miluju.
A já miluju tebe.
Nemluv, jako by ses loučila.
Miluju tě tak, jak jen dovedu.
Budeš mi chybět ze všeho nejvíc.
Bude mi chybět budoucnost, kterou jsme mohli mít.
Jsi ochotná ji obětovat?
- Někdy se musíme obětovat. - Nemůžu tě nechat odejít.
- Nejde to. Nech mě promluvit s Melanie. - Teď tu není.
Na chvíli odešla, abych tě mohla políbit.
- Vážně ti to nevymluvím? - Ne.
Už je čas.
Chci umřít.
Možná bys to cítil stejně, kdyby prožil milénium v cizích tělech.
- Wando? Sestro moje? - Ano, sestro?
Nedělej to, prosím.
Copak nechceš být s Jaredem a s Jamiem?
Takhle to přece být nemusí.
Nemusíš umřít.
Můžeš přece odejít do jinýho světa, jak jsi všem povídala.
Děkuju, ale...
Než bych se dostala na nejbližší planetu,
ty, Jamie, Jared, Ian,
všichni, na kterých mi tu záleží, by byli dávno mrtví.
Už nechci žít bez vás.
Mám tě ráda, Mel.
A já mám ráda tebe.
Jsi ta nejčistší duše, i když ne lidská, jakou jsem kdy poznala.
Vesmír bez tebe bude temnější místo.
Buď šťastná, Mel.
Buď šťastná, že po tolika prožitých životech
jsem konečně našla něco, pro co chci umřít.
- Sbohem. - Sbohem.
Wando?
Wando? Wando, slyšíš mě?
Kde to jsem? Kdo jsem?
Jsi ty.
Ahoj, Wando.
Melanie?
Možná by ses chtěla vidět.
Pořád si hraješ s vlasy?
Doktore, porušil jsi slovo.
Oni ho porušili za mě. Donutili mě udržet tě naživu.
Ale já říkala, že už nechci vzít další život.
- A neudělala jsi to. - Už měsíc vyndáváme z lidí Duše.
Ale tohle tělo se bez Duše neprobudilo.
To tělo umíralo. Zachránili jsme ho, když jsme tě dali dovnitř.
Žádný tělo jsi nezabila. Vdechla jsi mu život.
Chybíš mi v hlavě.
Na co myslíš, Wando?
Na to, jak jsem šťastná.
Je to zvláštní svět.
Ten nejzvláštnější.
Náš svět není takový, jako ostatní světy, které navštívili.
Pro ně jsou lidé příliš cizí.
Ale když jeden z nich dokáže žít s jedním z nás,
kdo ví?
O NĚKOLIK MĚSÍCŮ POZDĚJI
Hledači!
Nesmějí nikoho chytit.
Všichni ven.
- Hledači, vysvětlím... - Všichni vystupte.
Hned teď.
Dnes v noci je ostré sluníčko, co?
Ty jsi člověk.
Člověk.
Ale nejste všichni lidé.
Jsi jejich zajatkyně?
- Ano. - Ne.
Nejsem zajatkyně.
Jsem jejich přítelkyně.
Jsou to lidi.
Lidi jako vy.
- My mysleli, že jsme poslední přeživší. - My taky.
Dokud jsme nenašli tři další skupiny. Teď čtyři.
A já myslel, že jsem jediný přeběhlík.
Jeden nikdy neví, kde najde domov.