Vi er i begyndelsen af det 17. århundrede.
Efter drabet på sin fader indtager den unge kong Louis XIII tronen.
Den engang så fredelige nation er omringet af fjender.
Internt i Frankrig -
- pønser kardinal Richelieu, kongens rådgiver, på at tilrane sig magten.
Den uerfarne Louis og dronning Anne har ikke en eneste ven.
Europa er en krudttønde, der venter på at eksplodere i krig.
Kun en gruppe mænd kan forhindre katastrofen.
DE TRE MUSKETERER
VENEDIG, ITALIEN
Stop!
Glem det. Er du blevet uforsigtig?
Jeg kunne spørge om det samme.
I fremtiden kan du nøjes med et "jeg elsker dig".
- Hvad med "goddag"? - Det er ikke nær så sjovt.
- Hvordan var biskoppen? - Ikke så god som dig.
- Du er uforbederlig. - Det siger du nok til alle pigerne.
Jeg er en fin dame!
- Giv mig noget barm. - Hænderne væk!
Helliget vorde dit navn, komme dit rige.
Ske din vilje som i himlen således også på jorden.
Giv os vort daglige brød -
- og forlad os vor skyld, som også vi forlader vore skyldnere.
Amen.
De har fået nok vin.
- Hvad? - Nøglen.
Nå, den her nøgle?
Hvem er De?
Jeg er ikke præst, men jeg har ti minutter.
Der var en ung pige fra Firenze med en utrolig smertegrænse.
Hun havde en grim vane med en frø, en kanin og en hane...
Jeg havde forventet mere af Dem.
Ved De monstro, hvor Athos og Aramis gemmer sig?
Dem har jeg aldrig hørt om.
Franske spioner er så arrogante. Og tåbelige.
- Og De er så... - Sexede?
Hvorfor var jeg længe om at fange Dem?
- Det var De heller ikke. - Hvabehar?
De har ikke fanget mig.
- Hvad bestiller De så her? - Fanger Dem.
Nøglen.
Vive la France!
Da Vincis krypt.
Leonardo byggede den for at beskytte sine største opfindelser.
Skal vi?
Nu.
Din opgave er udført. Vi mødes det aftalte sted.
Vi kom sammen, og vi går sammen.
- Jeg går først. - Vent. Det er for nemt.
Trykplader under gulvet.
- Jeg kunne klatre langs væggen. - Trække et kabel langs loftet.
Vi har jo ikke hele natten.
Er De sikker på, at der ikke er hemmelige udgange?
Ja, der er kun én vej ind og ud.
Glimrende! Tag livet af de musketerer!
Der er vagtskifte om to minutter, måske mindre.
Mindre!
- Hvad nu? - C'est la vie?
Nej. Nødplanen.
Jeg har den.
- Athos! Ved du, hvad der er deroppe? - Hold vejret.
Hallo! Ned med jer! Nu!
- Sig det så! - Jeg elsker dig.
Skulle vi ikke flytte festen?
For en gangs skyld har præsten ret.
- En for alle. - Og alle for en.
- Hvad nu? - Vi tager tilbage til Paris.
- Og derefter? - Så følger vi kongens bud.
Sådan er vi. Sådan gør vi.
- Jeg elsker dig virkelig. - Det ved jeg.
Så ved du også, at det ikke er personligt.
Det er ren forretning. Han gav mig et bedre tilbud.
Athos...
Buckingham.
Gift.
Den var ikke i vinen, men i bægeret.
Uvirksom, indtil den kom i kontant med væsken.
Bare rolig. Den er ikke dødelig.
Men De ville nok ønske, at det var tilfældet.
De løber risikoen, og jeg snupper belønningen.
Hvor er det uretfærdigt.
De skal ikke gå tomhændet herfra, for jeg har et godt råd.
Stol aldrig på nogen. Især ikke kvinder.
Så lever De længere.
Du sagde, at du elskede ham, lige inden du svigtede ham.
Det var ondskabsfuldt selv efter min målestok.
Jeg tog kun hans skat. Du tog langt mere end det.
Endelig er krigsmaskinen min.
ET ÅR SENERE
Se ned.
Det nummer har jeg lært af en gammel ven.
Din modstander er ikke altid hæderlig.
Hvis du husker det, har jeg ikke mere at lære dig.
Det tvivler jeg på, far.
Behold det.
Det er gået i arv i generationer. Nu er det dit.
En musketers våben.
En musketers egentlige våben sidder her.
- En for alle. - Og alle for en.
- Du minder mig om nogen. - Lad mig gætte. Dig selv?
Nej, den mand, jeg ville ønske, jeg var i din alder.
Du må hellere komme af sted.
Tag den her. 15 ecu er nok til at nå til Paris.
Og du får brug for en hest. Din mor vil forære dig Gyldenlak.
- Jeg ved, at det ikke er meget... - Det er rigeligt.
Pas godt på dig selv. Hold dig fra slagsmål.
Hvis jeg vil være musketerer, kommer jeg i kamp.
- Så hold dig i baggrunden. - Det skal jeg nok.
- Jeg har også et råd. - Skal jeg holde mig fra ballade?
Nej, tværtimod. Begå en masse fejl.
Kæmp, elsk, lev.
Husk, at du er gascogner og vores søn.
Stik så af.
TRE DAGE SENERE
Hvad er det dog for et bæst?
Og det bæst, han rider på, er heller ikke for kønt.
- Tag Dem af min hest. - Nå, så det er en hest.
Mine venner troede, at det var en ko.
Undskyld.
Jeg ved, at De bare morer Dem. Gyldenlak...
Den kan være lidt nærtagende.
Jeg må desværre bede om en undskyldning.
Jeg har ikke for vane at undskylde over for bondetampe.
Ikke til mig. Til min hest.
De har såret dens følelser.
- Og hvis jeg nægter? - Så må jeg slå Dem ihjel.
- De skød mig! - Godt observeret, unge mand.
Spørgsmålet er imidlertid, hvorfor du ikke er død.
Det er et kødsår. Sigtet er upræcist. Hvem sørger for mine pistoler?
Kaptajn Rochefort...
Mit sværd skal ikke tilsmudses med bondeblod.
Nå, fryns. Lad det være dig en lærestreg. Din sidste.
Nej.
Han er for nydelig.
Som De ønsker, Milady.
Rochefort, kom. Vi er ventet i Paris.
Tak.
Gør plads!
Du har vist fået nok.
- Hvor er mit krus? - Undskyld!
- Tror du, at du er bedre end mig? - Nej.
- Alle for en. - Undskyld!
Undskyld! Jeg jagter ham, der fornærmede min hest og skød mig!
Ja, men du ødelagde min skjorte.
- Her. - Ti sous?
- Hvem tror du, jeg er? - Landsbyens fulderik.
Du er vist ude på skrammer.
- Hvad mener du? - Både blind og døv.
- Heldigvis kan jeg kurere den slags. - Kan jeg bestille tid?
- Klokken tolv på St. Germain. - Det er en aftale.
Jeg kan ikke bestemme mig.
Den får Dem til at virke statelig -
- men den blå fremhæver Deres elegance.
To vigtige kvaliteter. Statelig. Elegant.
Jeg snupper begge to, som kong Salomon sagde.
Fremragende valg.
Du forkæler mig, skat. Hvordan kan jeg gøre gengæld?
- Pas dog på! - Undskyld.
Det gælder liv eller død. De tabte vist den her.
- Det er ikke min. - De fik den af damen.
Antyder De, at jeg modtager penge fra kvinden? Ved De, hvem jeg er?
- Ved De, hvem jeg er? - Nej!
Så står vi lige.
Pris Dem lykkelig.
Normalt ville jeg hugge Dem ned på stedet, men jakken her er helt ny.
St. Germain-pladsen klokken et.
De bør nok iføre Dem ligklæder!
Lodsedler!
Måske er heldet med Dem.
INDSTÆVNING
Hvad fanden? Fem franc?
Hallo! Hvad er det her?
Det er en indstævning.
En bøde. Manglende bortskaffelse af efterladenskaber.
- På fransk, tak. - Deres hest sked på gaden.
- Det kan ikke være Deres alvor. - Det siger de alle sammen.
Ved De hvad?
St. Germain-pladsen klokken to.
Besynderlig knægt.
Milady de Winter!
Tæt kamp, Deres Eminence. Hvem er modstanderen?
Mig selv. Ingen yder den fornødne modstand.
- Noget nyt fra England? - Han er på vej.
- Buckingham? - Og...
Han har bygget den. Krigsmaskinen.
Og han stoler på Dem.
Han tror, at han er så snu... og ond.
Ondskab er et spørgsmål om synsvinkel.
Åh, Richelieu.
Er det sendebuddet fra England?
Deres Majestæt er usædvanligt vaks.
Nå, madam...
Hvad med Buckingham?
- Deres Majestæt? - Hvilke klæder går han i?
- Grønt, Deres Majestæt. - Grønt?
Interessant. Og så vovede du at anbefale blåt?
Selvfølgelig er det grønt. Hvorfor er jeg omgivet af tåber?
Grønt, grønt, grønt! Skal jeg gøre alting selv?
Der er De. Skal vi komme i gang?
Er De ivrig efter at møde Deres skaber?
- Jeg har andre aftaler. - Dem må De aflyse.
Jeg må gøre mit bedste for at nå dem.
- Mine sekundanter. - Dem!
Er det den lømmel?
Det er mine aftaler. Klokken et. Klokken to.
Hvor længe har De været i Paris? De har ikke spildt tiden.
- Tålmodighed ligger ikke til mig. - Eller gode manerer.
Vent, til det bliver Deres tur, bedste.
Hvad skal jeg skrive på Deres gravsten? "Lille lort"?
- D'Artagnan. - D'Artagnan...
Jeg hedder Athos. Det er Porthos og Aramis.
De Tre Musketerer. Jeg har hørt om Dem.
Min far var selv musketer, og nu er jeg kommet for at blive en.
- Så er De kommet for sent. - Hvad er der sket?
En uheldig mission. Nedskæringer.
Kardinalen. Fremskridtet. Vælg selv.
Men velkommen til Paris. En skam, at vi må slå Dem ihjel.
Hvis jeg ikke kan blive musketer, kan jeg da nedlægge en. Eller tre.
Slå ham nu ihjel. Jeg er sulten.
Stands!
Jussac.
Ak ja, sikke lavt De er sunket.
En duel i strid med dekreterne?
Er De blevet træt af at rulle sælgere?
Læg Deres våben og følg med.
Medmindre De foretrækker modværge.
Ny plan. Dræb knægten, giv dem en røvfuld og derefter frokost.
Jeg trænger til at bevæge mig.
Er De sikker?
På den anden side er diskretion en dyd.
- De er musketerer. - Nej, vi var musketerer.
Nu er vi bare... os selv.
Rochefort.
Skal vi?
Gør det af med dem.
Nu er det mere lige.
- Nyder De forestillingen? - Pas på!
- De svarede ikke. - Er De altid så kæphøj?
Kun om tirsdagen...
...og når smukke kvinder er til stede.
Pokker tage Dem!
Vi står lige og snakker.
Hvad er Deres navn?
- Constance. - Constance. Det lyder trofast.
- En egenskab, De ikke besidder. - Tværtimod.
Inderst inde er jeg håbløs romantiker.
Har De ikke fået nok?
Musketerer! Musketerer! Musketerer!
- Jeg havde glemt den følelse. - Det har vi alle sammen.
Mit navn er d'Artagnan.
De stammer vist fra en lille landsby, hvor den slags tilnærmelser virker.
Det her er Paris. Hold Dem til fægtning.
Intellektuelt set er De ubevæbnet.
Hun har ret, knægt. Kvinderne i Paris er besværlige.
De siger nej på tusind måder, og kun få af dem betyder ja.
- De kommer snart tilbage. - Med hele hæren.
Kom.
- Skal vi fortsætte, hvor vi slap? - Vi har vist fægtet nok i dag.
Og en fjende af Rochefort er en ven af mig.
- Hvem er Rochefort? - Kaptajn for kardinalen.
- Magtens højre hånd. - Europas mest frygtede sværdkæmper.
De vælger søreme Deres kampe med omhu.
Han fornærmede som sagt min hest.
De er dumdristig, arrogant, ubesindig -
- sikkert død inden solnedgang, men jeg kan godt lide Dem.
- Hvor bor De? - Aner det ikke.
Har De nogen penge?
Min herre, De og Deres hest er velkomne i vores hjem.
- Foreløbig. - Den skal derind.
Kom nu.
Hvad skal vi skåle for?
- Hvad med kongen? - Han er et barn.
Kardinalen bestemmer, så vi kan lige så godt skåle for ham.
Skål for Frankrig.
Vi har kæmpet for landet til ingen verdens nytte.
- Venskab? Kærlighed? - Et godt råd: Stol ikke på nogen.
- Du må da tro på noget. - Dem her.
Den her. Og det her.
Kun tåber og bedragere mener noget andet.
Athos virker måske kold og kynisk, men lad dig ikke narre.
- Inderst inde... - Er han kold og kynisk.
- Hvad gik galt med ham? - Det sædvanlige. En kvinde.
Det er ikke for at fornærme jer -
- men jeg troede, at I var mere... heltemodige.
Hvad min gode kammerat mener er, at vi er blevet overflødige.
Vi er krigere, men der er ikke længere krig.
Så vi drikker -
- og slås med kardinalens vagter, og så drikker vi igen.
Vi har brug for en højere sag, men dem er der ikke flere af.
Det er ikke for sent at blive præst igen.
Gratis sprut til begravelser og bryllupper, og så er der nonnerne.
Har du været præst?
Indtil jeg indså, at der er forskel på at være Guds mand og præst.
Alligevel beder han for dem, han slår ihjel.
- En gammel vane. - Nej, de fortjener at dø.
Men de fortjener også fred. De har også troet på noget.
Det gør selv de værste af os.
Skål for det!
Planchet! Mere vin!
- Planchet! - Beklager, de herrer.
Jeg er bange for, at vi er løbet tør. De har drukket alt.
Hvabehar? Så hent dog noget mere!
Meget vel, men det kan jeg ikke.
Vi er løbet tør for penge.
Planchet, hvad er du?
Komplet uduelig. Ikke ti potter pis værd.
Kort sagt et sølle pjok, men jeg kan ikke udrette mirakler!
Planchet?
Mange tak! Sikke gavmild, sådan en ung mand kan være.
Mange, mange tak. Overnatter De her?
Han sover i din seng, Planchet.
- Og hvor sover jeg så? - På balkonen.
Udenfor i den kulde?
Hvor fuglene overskider mig hele natten?
- Herligt. Må jeg bare... - Vin! Vin!
- Vin! Vin! Vin! - Naturligvis.
- Skak. - Latterligt spil.
Kongen burde være den mægtigste brik.
Kongen er den vigtigste brik, men den har brug for beskyttelse.
Må jeg foreslå tårnet?
Skakmat.
Hvad siger De så?
Deres Majestæt er et vidunder.
- Dér overraskede jeg Dem. - Bestemt.
Kan vi diskutere udenrigspolitik?
- Ikke Buckingham, vel? - Jo, desværre.
Han kommer til Paris i morgen.
Kong Jakob har indvilliget i at høre vores fredsudspil.
Godt. Han ved, at han ikke skal lægge sig ud med mig.
Der er også en anden sag.
Der har været en batalje mellem Deres musketerer og mine vagter.
- Hvem drejer det sig om? - Athos, Porthos, Aramis.
- De sædvanlige. - Og en ung mand ved navn d'Artagnan.
Jeg har hidkaldt dem, så Deres Majestæt kan straffe dem.
- Hans Majestæt Kongen! - Nå da...
Slagsmål med kardinalens vagter. Det dur jo ikke.
- Hvad er jeres forsvar? - Vi...
- Beder om forladelse. - Ja, det vil jeg så sandelig håbe.
Hvor mange var indblandet i striden?
Vi var 4 mod 40 af dem.
4 mod 40?
Og I gav dem prygl?
I skal naturligvis have en alvorlig reprimande.
- Det forstår I vel? - Hendes Majestæt Dronningen.
Anne. Sikke en dejlig overraskelse.
Vi ville møde de tapre musketerer, der udfordrede kardinalens vagter.
4 mod 40. Eller var det 400?
Kun 40. Det var en stille dag.
Sådan skal det lyde. En skønne dag bliver det 4000.
Du må ikke være for hård ved dem. Det var jo bare drengestreger.
Du må være d'Artagnan.
Min hofdame fortalte, hvor modig du var i går.
- Men du er for dumdristig. - Jeg kan ikke gøre for det.
- Forbryderne, Deres Majestæt. - Åh ja.
Rejs jer.
Athos. Porthos. Aramis.
Undskyld, d'Artagnan, men dine klæder er noget pjaltede.
Min far er en fattig mand.
Han var også musketer. Jeg har ikke andre klæder.
Det må vi rette op på.
Mine musketerer kan ikke rende og ligne vagabonder.
Nye uniformer til alle.
Det sørger De vel for, hr. kardinal?
En pose guldstykker er vel passende for jeres heltemod.
Åh ja, og så må I ikke slås med eminencens vagter mere.
Så løber han jo tør.
- Må jeg foreslå... - Tilgiv min indblanding.
Men jeg tvivler på, at kongen har brug for råd om sine musketerer.
Goddag, mine herrer.
Stik så af med jer.
Men I kommer til paraden i morgen med nye uniformer.
Jeg er træt af de royale unger. Det er på tide at slå til.
Vi udnytter Buckinghams ankomst.
Vi røber, at han har planlagt et hemmeligt møde med dronningen.
Hvordan har Deres Eminence opdaget affæren?
Jeg har læst Buckinghams breve, der er fundet hos dronningen.
Skrevet med hans håndskrift og segl?
Mon ikke en talentfuld kvinde som Dem kan klare det?
Nu smigrer De.
Men kongen vil næppe godtage brevene som bevis.
Så må vi fremskaffe noget vægtigere.
Et af dronningens smykker i Buckinghams besiddelse.
Buckingham bliver ydmyget.
- Kongen bliver rasende. - Dronningen bliver henrettet.
Frankrig går i krig.
Og i disse tider vil Frankrig søge en stærk leder.
En, der er bedre kvalificeret end en ung hanrej, der bærer nag.
En som Deres Eminence.
Hvor bliver han af? Sikke dårlige manerer.
Hvor uforskammet! Hvad kaldes den tingest?
Et luftskib, Deres Majestæt.
- Hvorfor har jeg ikke et? - Det må være en forsømmelse.
Så byg dog et til mig.
Buckingham.
Blåt.
Deres Majestæt. Flotte klæder.
Klassisk stil. Dem bar vi også i London.
Var det i fjor eller året forinden?
Lord Buckingham, turen var vel ikke ubekvem?
Slet ikke. Tværtimod.
Den manøvrerer som en drøm og bringer mig tættere på himlen.
Hr. kardinal.
Som Guds tjener har De jo ikke brug for den slags.
Kong Jakob ser frem til at høre Deres fredsudspil.
- Lord Buckingham. - Deres Majestæt.
De er skønnere, end jeg erindrer.
- Har I mødt hinanden før? - For længe siden.
En uforglemmelig aften.
Nå, skal vi?
- Sikke en dejlig overraskelse. - Endnu en bekendt?
Vi har truffet hinanden, ja.
Sidst vi mødtes, sad du også på knæ. Det bliver en dårlig vane.
Så må jeg bryde den, næste gang vi mødes.
Det vil jeg se frem til. Skal vi diskutere fredsaftalen?
De må give mig navnet på den, hvem der har stået for indretningen.
- Vin? - Jeg drikker ikke.
Hvad med den flaske Bordeaux, De har liggende i skuffen?
De må give mig navnet på Deres spion på paladset.
Hvis De giver mig navnet på Deres.
England har ikke råd til en krig på to fronter.
Vores nationer er på fallittens rand.
En fredsaftale vil være en stor strategisk fordel.
- En fordel for Dem? - For os.
Jeg har på fornemmelsen -
- at min nye krigsmaskine har rykket magtbalancen.
Den er imponerende.
Holdt! Omkring!
Stands! Dette er dronningens fløj.
Gudskelov. Jeg for vild, og så smækkede døren bag mig.
Jeg har været fanget heroppe i solen og varmen.
- Det skal nok gå. - Jeg dåner...
- De er i gode hænder nu. - Tak.
March!
Holdt!
Hvis De skyder, bliver De hørt.
Vent!
Venstre om!
Constance! Undskyld.
Undskyld, Deres Majestæt. Det tager kun et øjeblik.
- Hvad laver De her? - Hans Majestæt vil tale med mig.
Tillykke. Nu må De have mig undskyldt.
Jeg tænkte på, om vi kunne tale sammen bagefter?
Jeg har andre planer.
- Hvad med i morgen? - Jeg har mange planer.
D'Artagnan, De har nye klæder og kongens gunst -
- men De opfører Dem stadig som en bondeknold. Nu må jeg gå.
Og holdt!
Omkring!
March!
Venstre! Venstre, højre, venstre!
To hidkaldelser. Deres Majestæt beærer mig.
Det skal du ikke tænke på. Du er fin fyr, d'Artagnan.
Hvordan går det med kvinderne?
- Jeg kan ikke klage. - Glimrende.
Det samme her, naturligvis. Men sagen er den...
Jeg har en... bekendt.
En almindelig fyr som dig og mig. Han blev gift i en ung alder.
En politisk alliance. Arrangeret ægteskab.
- Han kendte knap pigen. - Men han holder af hende?
Ja. Meget.
- Kan hun lide ham? - Det er netop problemet.
Han ved det ikke helt.
Han føler sig som en tumpe i hendes nærvær.
Han siger de forkerte ting og får svedige håndflader.
Hans hjerte slår højlydt. Det er ren tortur at kigge på hende.
- Har du nogensinde haft det sådan? - Først for nylig.
Hvad gør vi så? Altså min ven, hvad gør han?
Han bør tale frit fra hjertet.
Han skal ikke være bange for at vise sin kærlighed.
- Han skal være sig selv. - Det sagde jeg også til ham.
Så er han søreme heldig med at have Deres Majestæt som ven.
Ja, det er godt at have venner.
Du må have mig undskyldt.
Utroligt.
- Hvordan går det? - Udmærket.
- Jeg er iført blåt. - Det klæder dig.
Tak. Ja, jeg... Du er meget yndig.
Jeg nævnte faktisk lige over for d'Artagnan -
- hvor smuk du er.
Tak, min herre.
- Hvordan gik det? - Efter planen.
De tager til London med Buckingham og diamanterne.
Hvad skal jeg gøre af dem?
Læg dem det sikreste sted i hele England.
- Tower of London. - Ja.
Han vil benægte alt, men når diamanterne bliver fundet hos ham...
Han fører England i krig på grund af sit fejltrin.
Og hvad med Frankrigs fremtid?
Jeg er Frankrig.
En sidste ting.
Det er sikkert nemt og endda fristende -
- for en dobbeltagent at satse på to heste.
Har jeg givet anledning til at betvivle min loyalitet?
Spar på de pæne ord.
Jeg ved, hvad De er i stand til.
De har sans for intriger og bedrag. Det beundrer jeg.
Men jeg knuser Dem, hvis De bruger Deres evner imod mig.
Forstår vi hinanden?
Sagen har to sider.
Det er nemt for en chef at kappe båndene til en spion -
- der er blevet afsløret -
- og lade vedkommende ende i et fængsel eller i galgen.
Hvad vil De frem til?
Jeg vil have en garanti for at undgå en lignende skæbne.
- En forsikring. - Mit ord må være tilstrækkeligt.
Jeg er bange for, at jeg må bede om noget -
- vægtigere.
Det er på foranledning af mig og i statens interesse -
- at bæreren af dette brev har handlet.
- Tilfreds? - Absolut.
- Deres Majestæt. - Lilla?
Moden tilsmiler den dristige. Værsgo.
Giv det en chance. De må hilse dronningen.
Jeg vil straks overrække Deres forslag til kong Jakob.
- Kardinal Richelieu, en fornøjelse. - Fornøjelsen var min.
Deres Eminence.
Richelieu! Richelieu!
Der er sket noget foruroligende. Nogle breve...
...kærlighedsbreve, er blevet fundet hos dronningen. Breve fra ham.
- Buckingham. Hvem ellers? - Har De talt med dronningen?
Selvfølgelig ikke. Hun vil benægte alt.
Jeg forstår Deres Majestæts dilemma.
Står der nogen detaljer om deres møde?
- Et fingerpeg om deres forhold? - Ja.
En halskæde. Den, hun fik i bryllupsgave.
"Jeg vil altid skatte de 12 indfattede diamanter -
- beviset på vores fuldbyrdede kærlighed."
Betyder "fuldbyrdet", hvad jeg tror?
Ja, det er jeg bange for.
Du godeste!
- Deres Majestæt kan holde et bal. - Hvad skulle det hjælpe?
Så får De et påskud for at bede dronningen bære Deres gave.
Richelieu, det er meget kløgtigt.
- Hvis hun har diamanterne... - Kan De ånde lettet op.
Og hvis ikke?
Han vil afholde et bal om fem dage.
Send mine diamanter til polering.
Jeg vil have kongens udelte opmærksomhed.
Jeg forstyrrer vel ikke?
- Bestemt ikke. Hvad skyldes æren... - Jeg ved besked.
- Kunne Deres Majestæt uddybe lidt? - Jeg ved besked.
Aha. Jeg burde vel bryde ud i ondskabsfuld latter -
- og indvi Deres Majestæt i mine skumle planer?
Desværre må jeg meddele, at jeg ikke aner, hvad De taler om.
- Det tænkte jeg nok, De ville sige. - Hvorfor så beære mig med et visit?
For at se Dem i øjnene, når De sagde det.
Deres Majestæt.
Der er stadig håb.
Jeg kommer! Klap lige hesten! Det gælder jo ikke liv og død.
Jo, faktisk.
Så jeg skal tage til England, stjæle diamanterne fra Buckingham -
- hvilket nok indebærer, at jeg skal bryde ind et stærkt bevogtet sted?
Tower of London. Kardinalens spioner forsøger at indblande hertugen.
Derefter vender jeg hjem forfulgt af soldater, snigmordere -
- lejesoldater og dusørjægere -
- på begge sider af Kanalen, der forsøger at stoppe mig.
- Fik jeg det hele med? - De har kun fem dage.
- En mindre detalje. Ellers andet? - Nej.
Så har jeg bare et spørgsmål: Hvorfor skulle jeg dog gøre det?
Turen går til England.
Diamanter, Buckingham, fem dage, dronningen og Frankrigs skæbne.
Er I friske?
Dronningen vil sikkert være taknemmelig.
Grev Porthos. Lyder det ikke godt?
Engelske kvinder skulle være som nedkølede champagneflasker.
Kolde på overfladen, men værd at varme op.
Det er ikke nogen højere sag, men det går an.
- Når Buckingham er der, er hun også. - Hvem?
Grevinde de Winter. Charlotte Backson.
Anne de Breuil. Lady Clarick.
- Milady. - Milady?
Hende så jeg sammen med Rochefort.
Nu arbejder hun nok for kardinalen.
Hvad vil I gøre, hvis I fanger hende?
Musketerer, luk op og overgiv jer!
- Nogen fulgte efter Dem. - Rochefort.
Athos, Porthos, Aramis og d'Artagnan.
Overgiv Dem, og De vil ikke komme noget til.
Så snart de kommer ud, slår I dem ihjel.
Tænd faklerne! Jeg tæller til fem, og så brænder vi jer ud!
En! To!
Tre!
- Undskyld! Jeg så Dem ikke. - For fanden!
Skyd!
Lad mig gætte. Musketererne er døde -
- alt går efter planen, og jeg har ingen grund til bekymring.
Vi blev overrasket, Deres Eminence.
Jeg havde fået det indtryk, at De skulle overraske dem.
- Tog jeg fejl? - Deres Eminence...
Ja, De er glad for det ord. Men det hjælper ikke at gentage det.
Giv Milady besked. Bevogt havnen.
Ingen forlader landet uden min tilladelse.
Udsæt en dusør på deres hoveder. Jo større, jo bedre.
- Javel, Deres Eminence. - Rochefort...
Svigt mig ikke igen.
Jussac og venner. Vi kan ikke komme forbi.
Hvordan pokker nåede han frem så hurtigt?
- Hvad nu? - Vi skal bruge en afledning.
Hvad med mig? Måske ikke...
Nej. Der er brug for alle mand, hvor I skal hen.
Jeg kan ikke hjælpe jer derovre, men jeg kan hjælpe her og nu.
- Hvis de fanger dig... - Det gør de ikke. Jeg er hofdame.
Du er efterlyst og på vej for at stjæle fra Englands mægtigste mand.
Hvem af os er mest udsat? Af sted.
Kom snart tilbage.
Giv mig den hat.
D'Artagnan! Efter ham!
Vent!
Diamanterne er i Buckinghams krypt nederst i Tower ved kronjuvelerne.
Den moderne lås kræver en nøgle, som Buckingham altid bærer på sig.
- Gangen er spækket med fælder. - Kan jeg friske med en bid brød?
De er ikke færdige med orienteringen. Undskyld. Bliv ikke vred.
Derefter bliver det meget værre.
Vi skal forbi tre mure og en voldgrav plus et par hundrede soldater.
Buckingham ved utvivlsomt, at vi kommer, så der er nok flere.
Vi kan fortælle ham, hvad Milady er ude på.
Han ville ikke tro os. Vi er jo hans svorne fjender.
Og Milady har sikret sig.
- Athos kommer. - Sig mig...
- Hvad er han mon ude efter? - Spiller det nogen rolle?
Det er jo bare en undskyldning for at hævne Venedig.
Han er ude efter mig, og han er ude efter dig.
Så må vi hellere tage varmt imod ham.
Vi vinder ikke med krudt og kugler, men med kløgt.
Han vil satse på at vildlede os.
Han ved, at vi venter ham, men det øger bare spændingen.
Hun kender os og ved, hvordan vi bevæger os og tænker.
De deler sig for at højne chancerne for at bryde ind.
- Vi er fire. Så vi bruger... - Vi er faktisk fem, hvis man...
Han er en god dykker, så han svømmer ind gennem Traitors' Gate.
Aramis bruger behændighed og list.
Bevogt hvert tårn og hver tagryg.
Porthos vil derimod udnytte sine kræfter.
Han ynder at lade sig tilfangetage.
Derfor er der ingen grund til at spare deres liv.
En ting til.
De vil måske forsøge at skabe splid mellem os.
De vil påstå, at de ved noget, der kan vende os mod hinanden.
For eksempel at jeg er dobbeltagent for kardinalen.
Eller at du er ude på at slippe af med mig.
Intet er længere fra sandheden.
Men...
Jeg kunne selvfølgelig -
- visitere dig for skjulte våben.
Sådan skal det gøres.
Og det er præcis, hvad hun forventer. Så vi gør det uventede.
Vi bryder ind ved højlys dag og skjuler os i det fri.
De ekstra vagter kender ikke alle ansigter.
Og du, d'Artagnan, er den uberegnelige.
Vi er lokkemaden. Vi afleder deres opmærksomhed -
- og holder dem på afstand, men i sidste ende er det op til dig.
Du ville gerne være musketer. Du ville gerne tjene Frankrig.
Nu har du chancen.
Venstre, højre, venstre, højre!
- Så du ikke mit signal? - Du flagrede med armen.
- Det var jo signalet! - Du er dum i både hoved og røv.
- Røv? Nu skal jeg sige dig... - Så er det godt!
Godt at se en betjent!
- Vær venlig at anholde den mand! - Mig?
- Jeg skal ikke anholdes! - Jeg har mistet mine dværghøns!
- De er alligevel rådne. - Nej!
Den første musketer er anholdt!
Så er vi i gang.
Hent ham herind og indsæt dobbelt så mange vagter og soldater.
- Dobbelt så meget af alt. - Javel.
- Så kommer de af sig selv. - Nå da.
Deres Excellence har alt under kontrol.
Jeg behøver vist ikke blive for at se udfaldet.
- Tror du, at jeg taber? - Tværtimod. Slå bare Athos ihjel.
Men jeg foretrækker ikke at være tilskuer.
Sig mig engang... Hvad er din yndlingsfarve?
Rød. Hvorfor?
Jeg ville se, om du kunne tale sandt.
Så langt væk som muligt.
Nå da.
Se, hvad katten har slæbt ind.
Hvordan går det med gamle Athos?
Han er vel stadig sur og tvær?
Og så sender han en dreng til at gøre en mands arbejde.
Jeg er skuffet.
Hvad er I egentlig ude efter?
Hemmeligheder og spioner. Det hele er et spil.
Men straffen for at tabe er temmelig høj.
Ingen sidste ord? Ingen fornærmelser?
- Ingen tryglen? - Hvad er klokken?
Omkring to. Hvorfor? Har du travlt?
Kig ud ad vinduet.
De var ikke lokkemaden. Det var jeg.
- Må jeg komme om bord? - Værsgo.
Athos!
Fordelen ved at fægte mod en fantasimodstander er -
- at han er dygtig, men let at besejre.
Deres Eminence.
Sejrens sødme uden risiko for nederlag.
De ville næppe fremvise Deres fægtning.
- Nej, jeg har godt nyt. - Og det er?
Hvad med diamanterne? Har Buckingham dem stadig?
Niks. Milady ville aldrig risikere, at vi brød ind.
- Hvor er de så nu? - Hos den eneste, hun stoler på.
- Så har det hele været forgæves. - Det vil jeg nu ikke sige.
Du var lokkemaden, men hjørnestenen i planen...
Det var en helt anden person.
En Milady aldrig ville mistænke.
Kusk! Hvad pokker foregår der?
Jeg følger blot Deres instruktioner. "Så langt væk som muligt."
Planchet. Tænk, at jeg skal sige det her...
- Godt klaret. - Tak. Det betyder meget...
- Hold kæft, Planchet. - Javel.
Nej.
For en sikkerheds skyld fjernede vi krudtet.
Hvad nu?
Du giver mig diamanterne, eller jeg fjerner dem fra dit lig.
- Er der andet, jeg skal tage af? - Ud med dig.
Hej, drenge. Længe siden.
- Det må være den unge gascogner. - Vi har mødt hinanden før.
Åh ja. Lille verden.
Jeg lod ikke Rochefort slå dig ihjel.
Det husker du vel?
- Har I slået Buckingham ihjel? - Nej.
- Men vil I slå mig ihjel? - Ja.
- I skåner ham, men dræber mig? - Ja. Jeg hader ikke Buckingham.
Her. Det kan I nok bruge.
Kom.
Athos.
Hun døde, som hun levede: På sine egne betingelser.
Hun gjorde det for min skyld.
Jeg kunne ikke leve med mig selv, hvis jeg havde trykket af.
Kom, lad os tage hjem.
Deres Majestæt.
Min kære. Du ser bekymret ud.
Slet ikke. Du forskrækkede mig bare.
Det beklager jeg.
Jeg ville bare sige... at jeg glæder mig til i aften.
Det bliver festligt. Kostumer, fyrværkeri og den slags.
Men du... bliver det prægtigste syn af alle.
Især når du bærer diamanterne. Du tager dem da på, ikke?
Det betyder meget for mig.
Så skal jeg nok bære dem, Deres Majestæt.
Vi ses i aften.
Hun lovede, at hun ville tage dem på.
- Nu gør hun det vel også, ikke? - Det er jeg vis på, Deres Majestæt.
Det er jeg vis på.
Jeg hader at flyve!
Pokkers!
Lad os finde en fredelig løsning. Mere eller mindre.
Gascogner!
Du har fået et nyt transportmiddel. Men igen bliver du overgået.
Milady var så venlig at vise mig Buckinghams tegninger.
Vi har lavet et par forbedringer. Er det ikke flot?
- Hvad er du ude efter? - Diamanterne.
- Kom og tag dem. - Med fornøjelse!
Jeg kan fyre løs på jer uden konsekvenser.
Men hvis I skyder, rammer I den yndige lille sag her.
I får 60 sekunder.
- Han skyder os ned. - Vi kan ikke flygte.
- Og vi kan ikke kæmpe imod! - Åh, d'Artagnan...
Har du eneret på at have mistet? Sæt nu hun dør.
Et liv over for Frankrigs fremtid. Hvad ville du vælge?
Jeg har gjort mange ofre for æren og kongeriget, og hvad har jeg lært?
Svære valg holder dig ikke varm om natten.
Livet er sgu for kort og for langt at leve alene. Gør ikke som mig.
Vælg pigen. Kæmp for kærligheden.
Frankrig skal nok klare sig.
Så er tiden gået!
En udveksling.
Jeg kommer med diamanterne, og pigen går fri.
Når hun er i sikkerhed, giver jeg dem til dig.
Fint. Men jeg vil se diamanterne først.
Planchet?
Skær hende fri.
Læg landgangsbroen!
Tilfreds?
Du bliver aldrig klogere.
Fyr!
Skarpt til højre!
Fyr!
Godt. Nu skal du bare se. Gør det af med dem!
- Vi kan ikke slå dem. - Og det dur næppe at overgive sig.
Så gemmer vi os. Derinde.
Fyr!
Forfølg dem!
Han er stædig.
Vi kan da ikke flyve ind i uvejret!
Er der andre, der betvivler min kommando?
Godt.
Måske er tiden inde til at diskutere en lønforhøjelse?
- Hold kæft, Planchet. - Javel.
Hvor er de?
- I finder dem aldrig. - Det tror jeg nu nok.
Efter dem!
Jeg tager mig af gascogneren!
Ved du, hvad dit problem er?
Du har læst for mange bøger og er begyndt at tro på dem.
Mod, ære. Alle for en.
Historien skrives ikke af helte, men af sejrherrer.
Hold udkig!
- Anden omgang. - Det var sat...
- Ret op! - Vi er for tunge!
Er du bange for at møde mig i ærlig kamp?
Nej. Jeg går bare ikke ind for ærlig kamp.
Kaptajn Rochefort! Kaptajn Rochefort!
Nå...
Smid ballasten! Smid det hele!
Og skru op for kedlerne!
Hurtigere!
Skal vi?
Hold fast!
Væk!
Jeg har stadig diamanterne. Hvad vil du gøre ved det?
Slå dig ihjel.
Hvis du insisterer.
Du burde være blevet i Gascogne.
Du burde have sagt undskyld til min hest.
Omring paladset! Skyd musketererne uden varsel!
Udnyt alle mænd og alle midler!
- Deres Eminence! - Afbryd ikke! De mænd må ikke...
Anhold dem!
Hvad foregår der her?
Deres Majestæt, disse mænd...
...bringer en gave med hilsner fra kardinalen.
Hr. kardinal, det havde De ikke behøvet.
Deres Majestæt bad jo om at få en af dem...
Det gjorde jeg jo også.
Men hvad er der sket?
Buckinghams spion Rochefort saboterede fartøjet.
Rochefort? Er han ikke kaptajn hos Dem?
Faktisk var det Hans Eminence, der afslørede forræderen.
"Det er på foranledning af mig -
- at bæreren af dette brev har handlet."
- Det er Deres underskrift, ikke? - Det ser sådan ud.
Lad mig forstå det ret.
De har fremskaffet et luftskib og afsløret en forræder?
- Hvordan kan jeg takke Dem? - Jeg har et par forslag.
- Anne. - Jeg kommer lige fra guldsmeden.
Det er ganske vist lidt tidligt -
- men orkestret er her, og det er vi også.
- Skal vi danse? - Med fornøjelse.
Gør klar, mine herrer. D'Artagnan.
Nå da. Du er ikke den eneste, der kan vinde et pigehjerte.
- Deres Majestæt er et naturtalent. - Åbenbart.
Faktisk tror jeg, at I vil bemærke flere ændringer fremover.
Tak... for alt.
Det var så lidt.
- Spil op! - Indtag jeres pladser!
Godt spillet.
Jeg kunne bruge mænd som jer.
- Jeg har et job. - Jeg er dranker.
- Jeg har rigeligt med penge. - Ellers tak.
- En skønne dag vil I fortryde det. - Måske.
- Men ikke i dag. - Måske ikke i dag...
- Nyder du forestillingen? - Er du altid så kæphøj?
Kun om tirsdagen, og når smukke kvinder er til stede.
Så du synes, at jeg er smuk.
Faktisk er det tirsdag.
- Hvad gør vi nu? - Drikker.
- Og bagefter? - Så tjener vi Frankrig.
Jeg troede ikke, at du troede på den slags.
Jeg tror på os.
Der er stadig ting, der er værd at kæmpe og dø for.
- En for alle! - Og alle for en!
Ved De hvad?
De kan være onde, barske, uforskammede skiderikker -
- men nogle gange føler jeg, at De inderst inde er...
- Hold kæft, Planchet! - Ja, selvfølgelig.
Du er altså ikke i det hinsides. Jeg er ikke død -
- og det er du heller ikke.
Hvad? Hvordan har du?
Jeg fulgte efter Athos. Vi fiskede dig op af Kanalen.
- Hvor skal vi hen? - Til Frankrig, selvfølgelig.
Jeg vil have, hvad der tilhører mig, og hævne mig noget så grusomt.
Oversat af Peter Bjerre Rosa SDI Media Denmark