Svensk översättning: -CSG- www.SweSUB.nu
Kungadömet Frankrike
Det är tidigt 1600-tal.
Efter lönnmordet på sin far äntrar unga Kung Louis XIII den franska tronen.
Hans en gång fredliga nation är omringad av fiender på alla sidor.
Inom Frankrikes egna gränser konspirerar Cardinal Richelieu, kungens rådgivare,
i hemlighet att gripa makten själv.
Den oerfarne Louis och hans nya fru, Drottning Anne,
finner sig själva utan en endaste vän.
Europa är en krutdurk som bara väntar på att explodera
i ett krig som kommer att inbegripa hela kontinenten.
Och endast några få män kan förhindra den kommande apokalypsen...
DOM TRE MUSKETÖRERNA
VENEDIG, ITALIEN
Gör det inte... Börjar du bli slarvig?
Den känslan är ömsesidig.
För framtiden så hade "jag älskar dig" varit ett mer passande svar.
- Du kunde bara sagt hej. - Vad hade varit det roliga i det.
- Hur mådde biskopen? - Inte lika bra som dig.
- Du är oförbätterlig. - Det säger du säkert till alla flickor.
Sluta! Kom ihåg att jag är en dam.
- Låt mig ta på dina bröst. - Sluta, håll händerna i styr!
Helgat varde ditt namn, tillkomme ditt rike...
Ske din vilja, så som i himmelen så ock på jorden...
Vårt dagliga bröd giv oss idag, och förlåt oss våra skulder,
såsom ock vi förlåta dem oss skyldiga äro.
Amen
Det räcker med vin nu...
- Vad? - Nyckel.
Du menar den här nyckeln?
Vem är du?
- Jag är inte en präst. - Jag är inte en riktig dam.
Jag har tio minuter.
Det var en gång en kvinna
med en otrolig tolerans för smärta.
Hon hade en hemsk ovana, som involverade en höna, en groda och en kanin.
Jag förväntade mig mer från en man med ert rykte.
Du har möjligtvis ingen idé om var jag kan hitta Athos and Aramis.
Aldrig hört talas om dom.
Ni franska spioner är väldigt, väldigt arroganta. Och dåraktiga.
- Och ni är så... - Sexiga.
Det är förvånansvärt att det tog så lång tid att fånga er.
- Det gjorde du inte. - Ursäkta?
Du fångade mig inte.
- Och vad gör du då här? - Fångar dig.
Nyckel.
Leve Frankrike.
DA VINCI'S VALV
Leonardo byggde det för att skydda ritningarna till hans uppfinningar.
Ska vi?
Nu.
Din del är klar. Stanna här. Vi syns på mötesplatsen.
Vi kom tillsammans, vi går tillsammans.
- Jag går. - Vänta, vänta.
Det är för enkelt.
Tryckplattor under golvet.
- Jag kan klättra på väggarna. - Eller dra en vajer längs med taket.
Det kan vara fällor där också.
Vad? Vi har inte hela natten på oss.
Är du absolut säker på att det inte finns gömda utgångar? Hemliga tunnlar?
Absolut, sir. Det är ett valv. En väg in. En väg ut.
Utmärkt! Jag vill ha de här musketörerna döda. Jag vill att dom dör!
Det är vaktombyte om två minuter eller mindre.
Mindre!
- Och nu? - Sånt är livet?
Nej. Reservplan.
Jag har den.
- Athos, du vet vad som finns där uppe? - Håll andan bara.
Gå tillbaka ner! Nu!
- Du är räddad! - Jag älskar dig.
Jag vill inte förstöra stämningen, men vi kanske kan gå nån annanstans?
Jag tror faktiskt att prästen kanske har rätt.
- Alla för en. - En för alla.
- Så, vad händer nu? - Tillbaka till Paris, skulle jag tro.
- Och sen då? - Beror på var de skickar oss.
Det är såna vi är. Det är vad vi gör.
- Jag älskar dig verkligen. - Jag vet.
Försök då att förstå att detta inte är personligt.
Det är bara affärer.
Han gav mig ett bättre erbjudande.
- Athos. - Buckingham!
Ett gift.
Om du undrar, så var det inte i din drink. Det var i din bägare.
Inaktivt tills det kom i kontakt med vätskan.
Oroa dig inte. Det är inte dödligt.
Fast jag misstänker att delar av er önskar att det vore det.
Ni tar alla risker och jag får belöningen.
Verkar knappast rättvist.
Bara så ni inte går härifrån tomhänta, ett gott råd.
Lita inte på någon. Speciellt inte kvinnor.
Då lever ni längre.
Att säga att ni älskar honom precis innan ni förråder honom.
Jag måste säga att det var grymt, även med mina mått mätt.
Jag tog bara hans vinst.
Du tog bra mycket mer än det.
Äntligen, krigsmaskinen.
ETT ÅR SENARE
Titta ner.
Det är ett trick en gammal vän lärde mig.
Din motståndare kommer inte alltid vara lika nobel som dig.
Kom ihåg det, och sen har jag inget mer att lära dig.
Det tvivlar jag på, Far.
Behåll det.
Nedärvt i generationer, från far till son.
Det är ditt nu.
En musketörs vapen.
En musketörs riktiga vapen sitter här.
- Alla för en. - En för alla.
- Du påminner mig om någon. - Låt mig gissa, dig.
Nej, nej. Mannen jag önskade jag var i din ålder.
Du borde gå nu.
Ta den här börsen. Det är 15 kronor i den. Nog för att ta dig till Paris.
Och du behöver en uppsittning. Din mor insisterade på att du tar Buttercup.
- Jag vet att det inte är mycket, men... - Det är tillräckligt.
Ta hand om dig, min son. Försök att inte hamna i slagsmål.
Om jag ska bli musketör tror jag nog att jag får slåss lite grann.
- Håll dig längst bak om du kan. - Ja, mor.
- Ett litet råd till... - Jag vet, hamna inte i trubbel.
Fel. Hamna i trubbel!
Gör misstag.
Slåss, älska, lev.
Och kom ihåg. Du är en Gascon. Och du är vår son.
Gå nu, gå.
3 DAGAR SENARE
I guds namn, vad är det där för slags odjur?
Och odjuret han rider på ser inte heller mycket ut för världen.
Kan ni se till att min häst får vatten och foder.
Jaha, det är en häst? Mina vänner trodde det var en ko.
Ursäkta mig.
Jag vet att ni bara skojar.
Men Buttercup... Hon är lite känslig.
Jag är rädd att jag måste be er att be om ursäkt.
Jag har inte för vana att be om ursäkt till bondläppar från Gascoigne.
Inte till mig. Till min häst.
Du har sårat henne.
- Och om jag inte gör det? - Då måste jag döda dig.
- Du sköt mig! - Mycket observant av dig, unge man.
Men den riktiga frågan är: varför är du inte död?
Ett köttsår. Måste vara fel på siktet.
- Vem har hand om mina pistoler? - Kapten Rochefort, jag...
Vill ju inte smutsa ner min klinga med bondblod.
Så, pojk... Räkna det här som en läxa.
Den sista.
Nej.
Han är för vacker för det där.
Som ni önskar, Milady.
Rochefort, kom. Vi är väntade i Paris.
Tack.
Bered väg!
Jag tror du har fått nog.
Var är min mugg?
Ursäkta mig!
- Tror du att du är bättre än mig? - Nej.
- Alla för en. - Ursäkta mig.
- Förlåt, förlåt! - Är du blind?
Jag jagar en som förolämpade min häst och försökte döda mig, så släpp.
Det räcker inte. Du spillde ut mitt dricka och förstörde min skjorta.
Jag har bråttom.
- Här. - Tio sous?
- Vem tror du att du pratar med? - Stans fyllo, av lukten att döma.
Sådär, pojk, snackar nån som vill slåss.
- Vad menar du? - Både blind och döv.
Lyckligtvis för dig är något av en doktor.
Bra! När har du tid för mig?
- Kl 12, Cooper's Yard, St. Germain. - Jag kommer.
Jag kan bara inte bestämma mig.
Om jag får påpeka, så får den här dig att se väldigt värdig ut.
Och den blåa tar fram din stiliga sida.
Lika viktigt.
Värdig. Stilig.
- Som Kung Solomon sa: Jag tar båda! - Ett utmärkt val, sir!
Älskling, du skämmer bort mig. Hur ska jag nånsin betala tillbaka?
- Se dig för! - Ursäkta! Det handlar om liv och död!
- Jag tror du tappade den här. - Den är inte min.
Jag såg damen ge dig den, jag är inte blind.
Antyder du att jag skulle tagit emot pengar från den här kvinnan?
Säger du att jag inte har råd att betala mina egna kläder? Vet du vem jag är?
- Vet du vem jag är? - Nej!
Då är vi kvitt.
Du har tur, pojk. Vanligtvis skulle jag slaktat dig på fläcken-
- men det här är en alldeles ny jacka.
Cooper's Yard, St. Germain, klockan ett.
Jag föreslår att du klär dig för en begravning.
Va!?
Vad i helvete... Fem francs?!
- Vad är det här?! - En bot. Det är en böteslapp.
Ej upptaget tarminnehåll från djur på offentlig plats.
- På franska? - Din häst sket på gatan.
- Du skojar? - Så säger alla.
Vet du vad?
Cooper's Yard, St. Germain, klockan två.
Konstig grabb.
Milady de Winter!
Ett jämnt spel, Ers Eminens. Vem är motståndaren?
Jag själv. Ingen annan har visat sig vara nån utmaning.
- Vad har du för nyheter från England? - Han kommer.
Buckingham?
- Och... - Och?
Han har byggt den. Krigsmaskinen.
Och han frågasätter inte din lojalitet.
Han tror han är så smart...
- Så ondskefull. - Ondska är bara en synvinkel.
Ah, Richelieu.
- Är damen budbäraren från England? - Ers Majestät är exceptionellt alert.
Så, Madame...
- Vad har Buckingham? - Ers Majestät?
Vad har han på sig nuförtiden?
Grönt, Ers Majestät.
Grönt? Mycket intressant.
Och ni har mage att rekommendera blått?
Självklart ska det vara grönt. Varför är jag omgiven av inkompetenta idioter?
Grönt, grönt, grönt. Måste jag göra allting själv?
Där är du ju. Ska vi börja?
- Är du ivrig på att träffa din skapare? - Jag har andra möten.
- Du kommer missa dom, är jag rädd. - Jag ska försöka hinna.
- Mina sekundanter. - Du?
Ska du slåss mot den här rackarn?
Mina möten. Klockan ett. Klockan två.
- Hur länge har du varit i Paris? - Kom imorse.
- Då har du hållt dig sysselsatt. - Tålamod är inte nån av mina dygder.
- Inte folkvett heller. - Vänta på din tur, gamle man.
Vad vill du att jag ska skriva på din gravsten? Lillskiten?
- D'Artagnan. - D'Artagnan?
Jag är Athos. Det här är Porthos och Aramis.
Dom tre musketörerna. Jag har hört talas om er.
Från min far, också musketör. Faktum är att jag kom till Paris för att bli en.
- Jag är rädd för att du kom för sent. - Vad hände?
Dåliga uppdrag. Budgetnedskärningar. Kardinalen. Utvecklingen. Välj själv.
Hursomhelst, välkommen till Paris. Synd att vi måste döda dig.
Tja, om jag inte kan bli en musketör kan jag åtminstonde slåss mot en.
Eller tre!
Döda honom, det är lunchdags och jag är vrålhungrig.
Halt!
Jussac!
Ser man på. Så lågt de stora har sjunkit.
Duellerandes i stridighet med reglerna?
Har du tröttnat på att pressa nasare på småpengar?
Överlämna era vapen och följ med oss.
Om det inte är så att ni hellre gör motstånd.
Nya planer. Döda pojken, spöa skiten ur dom och sen käka lunch.
Jag kan behöva motionen.
Vad sa du?
Å andra sidan är diskretion en bättre sida av modighet.
- Ni är musketörerna. - Fel.
Vi var musketörerna, nu är vi bara... Oss själva.
Rochefort.
Ska vi?
Döda dom.
Låt oss jämna ut oddsen.
- Njuter du av föreställningen? - Se upp!
Du svarade inte på min fråga.
- Är du alltid så här kaxig? - Bara på tisdagar.
Och när vackra kvinnor är inblandade.
Fan ta dig!
Kan du inte se att vi försöker ha en konversation här?
Vad heter du?
Constance.
Constance? Låter väldigt... stabilt.
- En dygd du inte verkar veta mycket om. - Där håller jag inte med.
Innerst inne är jag en hopplös romantiker.
Vill du ha mer?
Jag hade glömt hur det känns.
Det hade vi alla.
Jag heter D’Artagnan.
- Du måste komma från en liten stad. - Hur vet du det?
Dina raggningsrepliker kanske fungerar där. Det här är Paris.
Jag tycker du ska hålla dig till svärdslekar.
I en strid med kvickheter är ni, min herre, obeväpnad.
Hon har rätt, grabben.
Paris kvinnor är oändligt mer komplicerade.
Dom har tusen sätt att säga nej, och bara några betyder ja.
Jag vill inte förstöra stämningen, men dom kommer att komma tillbaka.
Såvida ni inte vill slåss mot en hel armé.
Nån annanstans.
Och nu?
- Börjar vi där vi slutade sist? - Nej, det räcker med bråk för idag.
Alla som har Rochefort som fiende är en vän till mig.
- Vem är Rochefort? - Kaptenen för kardinalens garde.
Höger hand till den mäktigaste mannen i Frankrike.
Rochefort är den vassaste svärdsmannen i Europa.
Du kan verkligen välja dina fajter.
Som jag sa, han förolämpade min häst.
Du är vårdslös, arrogant, impulsiv,
och förmodligen död vid solnedgången. Men jag gillar dig ändå.
- Vart bor du? - Ingen aning.
Har du några pengar?
Käre herrn, ni och er fina springare, är välkomna i vår enkla boning.
Tills vidare.
Den där... Går in där.
Kom igen.
Vad ska vi skåla för?
- Vad sägs om kungen? - Han är ett barn.
Det är egentligen kardinalen som styr. Så vi kan lika gärna skåla för honom.
För Frankrike.
Vi tjänade det. Slogs för det. Blödde för det. Se nu vart det tog oss.
Vänskap, kärlek.
Ett gott råd. Lita aldrig på någon.
Det måste finnas något ni fortfarande tror på.
Det här...
Och det här.
Den som säger nåt annat är antingen en dåre eller försöker sälja nåt till dig.
Jag vet att Athos kan verka lite kall och ovänlig. Men låt dig inte luras.
- Innerst inne... - Är han verkligen kall och ovänlig.
- Vad har hänt med honom? - Det som händer alla män. En kvinna.
Jag vill inte förolämpa någon, men, jag trodde ni skulle vara lite mer...
hjältemodiga.
Vad min ärade kollega försökte säga på sitt eget sätt var,
är att... vi är förlegade.
Vi är krigare, men det finns inget krig att utkämpa.
Så vi dricker och slåss, bråkar med kardinalens garde och dricker lite till.
Vad vi behöver är en god sak, men det finns inga goda saker kvar.
Det är därför jag säger att det inte är försent att köra prästgrejen igen.
Det slår att jobba för stan. Fri sprit på vakor och bröllop. Och nunnorna...
- Var du en präst? - Tills jag insåg att vara en man av gud
och att vara en man med prästkappa inte alltid är samma sak.
Och ändå så ber han för dom han har dödat. Gammal vana.
Tvärtom, de män jag dödar förtjänar att dö. Men de förtjänar också frid.
Trots allt så måste dom ha trott på nånting.
Det gör vi alla. Även dom värsta av oss.
Det skålar jag för.
Planchet! Mer vin!
Planchet!
Ledsen mina herrar, jag är rädd för att det är slut.
- Ni har druckit upp allt. - Vad är det för svar?
- Gå ut och skaffa mer då! - Okej, sir. Men jag kan inte, sir.
Vi...vi har slut på pengar.
Planchet, vad är du?
- Totalt slöseri med utrymme. - Och?
- Lika användbar som en fjärt på flaska. - Rätt.
Sammanfattat, en komplett idiot, sir. Men jag kan inte utföra mirakel.
Planchet.
Tack så mycket, sir. Det var otroligt generöst-
-från en sån snygg ung man. Tack så hemskt mycket.
- Kommer ni sova här i natt? - Han kommer ta din säng, Planchet.
- Okej, så jag kommer sova...? - Du kan sova på balkongen.
Ute? Ute på balkongen, i kylan?
Med fåglar skitandes på mitt huvud hela natten?
Jättebra. Kan jag bara få säga...
- Vin, vin, vin. - Ja, självklart.
- Vin ska det bli, mina herrar. - Vin, vin, vin.
- Schack. - Det här är ett löjligt spel.
Kungen måste väl vara den starkaste pjäsen?
Kungen är den viktigaste pjäsen, men han är sårbar. Han behöver beskydd.
Får jag föreslå att du sätter honom i slottet.
Shack matt.
Sådär, vad säger du om det?
Ers Majestät är en riktig naturkraft.
- Överraskade dig, va? - Ja, det gjorde du verkligen.
- Kan vi prata lite utrikespolitik? - Det är inte om Buckingham?
Jo, jag är rädd för att det är det. Han anländer till Paris imorgon.
Hans herre, Kung James, har gått med på att höra vårt fredsförslag.
- Bättre än att bråka med mig då! - Det var ytterligare en sak.
Farlig rivalitet har dykt upp mellan musketörerna och mitt personliga garde.
- Vilka är inblandade? - Athos, Porthos och Aramis.
- Dom vanliga misstänkta. - Och en ung man som kallas D'Artagnan.
Jag har kallat dom till palatset så att Ers Majestät kan straffa dom hårt.
Hans Majestät, Konungen!
Bråk med kardinalens garde... Det är inte bra.
Vad har ni att säga?
- Vi.. - Ber ödmjukt om ursäkt, Ers Majestät.
Ja, det får man hoppas.
Så säg mig, hur många var inblandade i den här dispyten?
Vi fyra mot fyrtio av dom, Ers Majestät.
Fyra mot fyrtio?
Och ni slog dom lätt?! Ni måste dock få en reprimand, en hård är jag rädd.
- Det förstår ni, eller hur? - Det gör vi, Ers Majestät.
Ers Majestät, Drottningen!
Anne, vilken trevlig överraskning.
Mina hovdamer och jag ville se dom modiga musketörerna-
- som stod upp mot kardinalens garde.
Fyra mot fyrtio? Eller var det fyrahundra?
Bara fyrtio, Ers Majestät. Det var en dålig dag.
Det är mina musketörer! När det skrivs sånger om dom kommer det vara 4000.
Jag hoppas att du inte är för hård mot dom.
Trots allt, pojkar är alltid pojkar.
You must be D'Artagnan.
Min hovdam nämnde hur modig och briljant du var igår.
Ni måste försöka att inte vara så våghalsig.
Jag kan inte hjälpa det, ers Majestät.
- Ers Majestät... - Ja, ja.
Stå upp.
Athos. Porthos. Aramis.
Förlåt mig, D'Artagnan, men du ser lite dåligt klädd ut.
Min far är en fattig man, Ers Majestät. Och en före detta musketör också.
- Detta är dom enda kläder jag äger. - Herregud, det måste vi ju rätta till.
Kan ju inte låta mina musketörer, eller son till en, se ut som trashankar.
Nya kostymer till alla. Ordnar du det, kardinalen?
Och en börs med guld till var och en som en belöning för ert mod.
Ordnar du det också, kardinalen? Och, innan jag glömmer,
inget mer bråk med hans Eminens garde.
Annars kommer det inte finnas några kvar!
-Ers Majestät, får jag föreslå en mer... - Förlåt min oförskämdhet, kardinalen-
men jag tvivlar på att kungen behöver ert råd i den här frågan.
De är ju trots allt hans musketörer.
God dag, mina herrar.
Iväg med er nu, era rackare.
Men kom till paraden imorgon. Med nya kläder och allt.
Under hans besök, avslöjar vi att han haft ett hemligt möte med drottningen.
Får jag fråga hur ers Eminens har upptäckt denna skandalösa affär?
Genom att läsa Buckingham's brev till drottningen. Funna i hennes ägo.
Skrivna med Buckingham's handstil och bestyrkta med hans sigill?
En kvinna med dina talanger borde inte ha några problem att anskaffa det.
Ers Eminens är alltför vänlig. Hursom helst tvivlar jag på att kungen-
-kommer acceptera såna brev som riktiga bevis på sin frus vänsterprassel.
Då får vi ge honom nåt mer... konkret.
Nåt av drottningens smycken som Buckingham fått som bevis på kärlek.
Buckingham kommer bli förödmjukad.
- Kungen kommer bli vansinnig. - Drottningen kommer bli avrättad.
Frankrike kommer inte ha nåt annat val än att gå ut i krig.
Och i såna här tider kommer folk vända sig till en starkare ledare.
Någon bättre rustad att styra nationen än en bedragen tonåring med ett agg.
Någon som ers Eminens.
Var är han då? Det är så dåligt hyfs.
Fan ta hans oförskämdhet!
Vad kallas den saken, Richelieu?
Ett luftskepp, Ers Majestät.
- Varför har inte jag en sån där? - Ett förbiseende från vår sida.
Okej, okej. Bygg mig en.
Buckingham!
Blått.
Ers Majestät.
Älskar er utstyrsel. Väldigt retro. Sånt där hade vi alla i London.
När var det? Förra året eller året dessförinnan.
Lord Buckingham. Jag hoppas inte er resa har varit alltför obekväm.
Inte alls. Nej, tvärtom-
-går som en dröm och håller mig ett steg närmare himlen.
Kardinalen.
Naturligtvis, som en tjänare till gud har ni inget behov av såna simpla saker.
Kung James är väldigt angelägen om att höra ert fredsförslag.
- Lord Buckingham. - Anne.
Ers Majestät. Er skönhet är mer strålande än jag kom ihåg.
- Har ni träffats förut? - För länge sedan.
En kväll jag aldrig ska glömma.
Okej, ska vi?
- Detta är ju en trevlig överraskning. - Ytterligare en av era bekantskaper?
-Vi har träffats, ja. - Som jag minns, stod du på knä då med.
En mycket olycklig vana.
En vana jag måste bryta vid vårt nästa möte.
Jag ser fram mot det.
Under tiden, ska vi prata fred?
Du måste ge mig namnet på din inredare.
- Vin? - Jag dricker inte.
Den där fina Bourdeaux flaskan du har i den vänstra mellersta byrålådan då?
Du måste ge mig namnet på din spion i palatset.
Och din i mitt.
England har inte råd med ett krig på två fronter.
Båda våra nationer har nått smärtgränsen.
Ett fredsföredrag vore ett stort strategiskt övertag.
- Övertag för vem? Er? - Oss.
Jag har en känsla av att mina nya krigsmaskiner kommer ändra slagfälten.
Väldigt imponerande.
Stanna där ni är! Detta är drottningens flygel. Ni får inte vara här.
Gudskelov! Jag gick vilse. Jag tog fel väg och dörren gick igen bakom mig.
Jag har varit fast häruppe, i solen. I den här hettan.
- Det kommer gå bra. - Jag tror jag svimmar.
- Ni är i trygga händer. - Tack.
Ni kan inte skjuta. Det kommer att höras.
Constance! Constance! Ursäkta mig!
Ursäkta, Ers Majestät. Det går fort.
- Vad gör du här? - Hans Majestät vill prata med mig.
- Kan du tänka dig det? - Ja, underbart. Ursäkta mig.
Jag tänkte bara, efter jag pratat med kungen, kanske vi kunde prata?
- Jag kan inte. Jag har saker att göra. - Imorgon då?
Jag har många saker att göra. Lyssna, D'Artagnan.
Du må ha nya kläder och kungens gunst, men beter dig fortfarande-
som en liten klumpig bondpojke. Nu får du ursäkta mig.
Två kallelser på två dagar. Vilken ära, Ers Majestät.
Sluta, tänk inte så. Du är en bra kille, D'Artagnan.
- Hur går det på kvinnofronten? - Jag kan inte klaga.
Ja, som för mig, naturligtvis. Saken är den...
Jag har en vän... En helt vanlig kille som dig och mig.
Han gifte sig väldigt ung. Politisk allians, arrangerat äktenskap. Du vet.
- Han kände knappt flickan. - Men han gillar henne?
- Oh, ja. Väldigt mycket. - Gillar hon honom?
Kul att du frågade det. Det är det som är problemet.
Han är inte säker på det.
Han känner sig som en fåne när han är i närheten av henne.
Säger alltid fel saker. Handsvett.
Hans hjärta slår så högt att han är rädd att hon ska höra det.
Det är tortyr bara att titta på henne.
- Har du någonsin känt så? - Inte förrän nyligen.
Så... Vad gör vi? Jag menar, min vän, vad kan han göra?
Han borde tala direkt från hjärtat.
Vara någon som bryr sig om henne och inte är rädd för att visa det.
- Vara sig själv. - Precis vad jag sa.
Då är han ju dubbelt så tursam. Han har ju Ers Majestät som vän.
Ja. Det är bra att ha vänner.
Ursäktar du mig en liten stund?
- Hur mår du? - Mycket bra.
- Jag har blått på mig. - Och ni ser väldigt snygg ut i det.
Tack så mycket. Och ni ser väldigt vacker ut.
Faktum är, jag sa precis till D'Artagnan hur...
...hur vacker ni är.
Tack så mycket, MyLord.
- Hur gick det? - Som smort.
Bra.
Du åker tillbaka till London med Buckingham. Och diamanterna.
- Och vad ska jag göra med dom? - Lägg dom i hans personliga valv.
- Det säkraste stället i hela England. - Tower of London.
När skandalen bryter ut kommer han att förneka allt.
Men när väl diamanterna upptäckts i hans ägo...
Har han lett England ut i krig genom sitt lilla vänsterprassel.
Och Frankrikes framtid?
Jag är Frankrike.
En sista sak.
Jag förmodar att det är ganska lätt, kanske till och med frestande-
-för en dubbelagent att spela på båda sidor.
Har jag givit Ers Eminens någon anledning att tvivla på min lojalitet?
Bespara mig retoriken.
Jag vet vem du är. Jag vet vad du är.
Du har en talang för korruption och en böjelse för förräderi.
Jag beundrar såna färdigheter.
Men jag krossar dig så fort jag misstänker att du använder dom mot mig.
Förstår vi varandra?
Det finns en annan sida på det myntet.
Det är ganska lätt för en uppdragsgivare att klippa banden med sin agent-
om den skulle bli avslöjad.
Låta dom ruttna i fängelse eller i galgen.
Och din poäng är?
Jag skulle behöva en garanti att jag inte ska behöva möta ett liknande öde.
En försäkring kan man säga.
Mitt ord borde duga.
Jag är rädd för att jag behöver något mer...
...konkret.
Enligt min order och för statens bästa har innehavaren av den här-
-gjort vad som behövs göras.
- Nöjd? - Oerhört.
- Ers Majestät. - Lila.
Mode gynnar dom vågade.
Här, prova om den passar.
Hälsa drottningen från mig.
Jag ska lägga fram ert förslag till Kung James omedelbart.
- Kardinal Richelieu, ett nöje. - Nöjet var mitt.
Ers Eminens.
Richelieu! Richelieu!
Det har hänt en mycket oroande sak!
Några brev, kärleksbrev, har blivit funna i drottningens ägo.
Brev från honom. Buckingham, naturligtvis. Vem annars?
- Har du talat med drottningen om breven? - Nej, självklart inte.
Hon skulle bara förneka allt.
Jag kan förstå Hans Majestäts dilemma.
Nämns något speciellt möte?
Nån detalj? En kärleksgåva, kanske?
Ja! Det gör det. Ett halsband.
Det jag gav henne på vår bröllopsdag!
"Jag ska för alltid vårda dom tolv infattade diamanterna du gav mig."
"Beviset för vår fullbordade kärlek."
Betyder "fullbordade" det jag tror att det betyder?
Ja, jag är rädd för det.
Herregud.
Allt Ers Majestät behöver göra är att anordna en bal.
Vad? Hur skulle det hjälpa?
Det skulle ge Ers Majestät en förevändning-
-att föreslå för drottningen att hon bär er gåva.
Richelieu. Mycket smart.
- Så om hon har diamanterna... - Så kan Ers Majestät ta det lugnt.
Och om hon inte har dom?
Han vill anordna en bal om fem dagar.
Skicka mina diamanter till juveleraren för att få dom putsade.
Jag vill ha kungens odelade uppmärksamhet den kvällen.
- Jag hoppas inte jag stör. - Knappast, Ers Majestät. Vad kan...
Jag vet.
- Ni kanske kunde specificera er? - Jag vet.
Jag förmodar att det är nu jag ska skratta vansinnigt-
och delge Ers Majestät detaljerna om någon sorts djävulsk komplott.
Hursomhelst, är jag ledsen att behöva informera Ers Majestät-
-om att jag inte har en aning om vad ni pratar om.
- Jag anade att du skulle säga så. - Vad förärar mig då ett besök?
För att se er i ögonen när ni säger det.
Ers Majestät.
Allt är inte förlorat ännu.
Jag kommer! Ta det lugnt!
- Det handlar inte om liv och död! - Det gör det faktiskt.
Du vill att jag åker till England. Återhämta diamanterna,-
som drottningen misstänker kan vara i Buckinghams besittning.
Vilket inbegriper att bryta sig in i en kraftigt befäst och ointaglig facilitet.
Towern i London. Eftersom kardinalens spioner försöker påverka greven,
är det det mest logiska valet.
Sen återvända till Paris med varenda soldat, lönnmördare, legoknekt,
och prisjägare från båda sidor av kanalen ute efter att stoppa mig.
- Missade jag något? - Allt detta på fem dagar.
En mindre detalj. Något annat?
- Nej. - Jag har egentligen bara en fråga.
Varför i hela friden skulle jag göra det?
England blir det.
Diamanter, Buckingham, Towern, fem dagar,
drottningens rykte och Frankrikes öde. Vem är med mig?
Jag kan tänka mig att drottningen skulle vara ytterst generös.
Greve Porthos. Har väl en ganska fin klang, eller hur?
Förresten har jag hört att engelska kvinnor är som frusna champagneflaskor.
Is på utsidan. Men när du väl värmt upp dom så...
Det är ingen god sak. Men det får duga.
Om Buckingham är där, så är hon också det.
- Vem? - Grevinnan de Winter. Charlotte Backson.
Anne de Breuil. Lady Clarick.
- Milady. - Milady?
Jag vet vem hon är. Jag såg henne med Rochefort.
- Hon har bytt sida igen. - Jobbar för kardinalen, utan tvivel.
Vad ska ni göra om ni fångar henne?
- Du var förföljd. - Det är Rochefort.
Athos, Porthos, Aramis and D'Artagnan.
Överlämna era vapen och ni kommer inte skadas.
Så fort dom kliver ut, döda dom.
- Tänd facklorna! - Jag räknar till fem, sen tänder vi på!
Ett, två, tre...
- Ursäkta, jag såg dig inte. - Fan ta dig!
Låt mig gissa, du har kommit för att berätta att musketörerna är döda-
att våra planer går efter ritningarna,
och jag har absolut inget att oroa mig för.
Vi blev överraskade, Ers Eminens.
Jag förmodade att planen var att ni skulle ta dom med överraskning. Eller?
- Ers eminens... - Ja, du gillar dom orden, eller hur?
Sorgligt nog så räcker det inte att repetera dom för att hamna i god nåd.
Varsko Milady. Bevaka hamnarna.
Ingen får åka till England utan mitt officiella tillstånd.
Sätt ett pris på deras huvuden. Ju större desto bättre.
- Ja, Ers Eminens. - Rochefort...
Svik mig inte igen.
CALAIS
Jussac med många man, vi kommer inte förbi dom.
Hur i helsicke kom han hit så fort?
- Vad gör vi nu... - Vi behöver en distraktion.
- Jag går. - Jag skulle kunna gå.
- Förmodligen inte. - Fel. Fel på alla sätt.
Ni kommer att behöva varenda svärd dit ni ska åka.
Jag kan inte hjälpa er därborta. Men jag kan hjälpa er. Här och nu.
- Om du blir tagen... - Det blir jag inte!
Jag är drottningens hovdam. Du, å andra sidan är en efterlyst rymling,
och på väg att stjäla från en av de mäktigaste männen i England.
Vem av oss borde vara oroad?
Åk. Åk, så att du kan komma tillbaka.
Ge mig hatten.
D'Artagnan! Efter honom!
Vänta!
Diamanterna kommer att vara i Buckinghams personliga valv.
Längst ner i den säkraste delen av Towern, bredvid kronjuvelerna.
Låset är toppmodernt.
Det krävs en nyckel som Buckingham har på sig dygnet runt.
- Korridoren är försåtsminerad... - Ja, det var rakt på sak.
Kan jag få fresta med lite bröd och ost?
Om ni... Ni var inte klara med genomgången, va?
Jag är hemskt ledsen.
Sen blir det värre. Mycket värre.
Vi måste förbi tre stenmurar och en vallgrav.
Sen är det bara några hundra vältränade soldater som inte vill bli rånade.
Men sen Buckingham otvivelaktligen vet att vi kommer,
tack vare Milady, lär det antalet vara större.
Varför kan vi inte säga till Buckingham att Milady konspirerar mot honom.
För att han skulle inte tro oss. Varför skulla han? Vi är hans fiender.
Förresten, Milady har nog försäkrat sig.
Athos kommer.
Säg mig, vad tror du han är ute efter?
Vad spelar det för roll?
Vad det än är så är det bara en ursäkt. Han vill ha hämnd för Venedig.
Han vill ha mig. Och han vill ha dig.
Då får vi se till att vara redo för honom. Eller hur?
Vi kan inte skjuta oss förbi dom. Men vi kan vara smartare än dom.
Han kommer använda vilseledning och bedrägeri.
Han vet att vi väntar honom. Men det höjer bara insatserna.
Hon känner oss. Hur vi ser ut, hur vi rör oss och hur vi tänker.
Han kommer att dela sina styrkor, oberoende lag,
med varsin ingångspunkt för att maximera sina chanser.
- Vi är fyra, så vi använder... - Vi är fem, faktiskt. Om...
Han är en skicklig dykare, han kommer att ta vattenvägen.
Aramis kommer använda sin vighet och förmåga att smyga.
Kolla i alla tornen och uppe på taken.
Porthos, å andra sidan, kommer tillämpa råstyrka.
En av hans vanligaste metoder är att tillfångatas av motståndarna.
Desto större anledning att inte ta någon av dom levande.
En sak till.
Han kan försöka slå en kil mellan oss.
Säga att han har info om en konspiration för att vi ska vända oss mot varandra.
Som att jag skulle vara en dubbelagent som jobbar för kardinalen.
Eller att du försöker bli av med mig.
Jag försäkrar dig, inget kunde vara längre från sanningen.
Emellertid,
jag kanske borde visitera dig, så du inte har några gömda vapen.
Det är så det ska göras.
Och det är precis vad hon väntar sig. Så vi gör det oväntade.
Vi går in i dagsljus. En man, dold mitt ute i det öppna.
Med förstärkt bevakning är det många nya ansikten. Det är deras svaghet.
Och du, D'Artagnan, är jokern.
Vi är lockbetena. Vi ska distrahera dom,
hålla dom upptagna, hålla dom borta från dig så länge som möjligt.
Men i slutänden är det upp till dig.
Du ville bli en musketör. Du ville tjäna Frankrike. Detta är din chans.
- Du såg ju signalen! - Jag såg dig veva som en idiot!
- Det var ju den jäkla signalen! - Jag försöker se det ur din synvinkel-
- men jag kan inte få huvudet så långt upp i röven!
Nu räcker det!
Hör på här, Sergeant, jag vill att ni arresterar den här mannen.
Arrestera mig! Ni kan inte arrestera mig!
Sir, den första musketören är arresterad.
Spelet har börjat.
För honom till mig och fördubbla vaktstyrkan.
Fördubbla trupperna. Fördubbla allt.
Dom kommer till oss.
Nåväl, det verkar som min herre har allt under kontroll.
Du har väl inget emot om jag inte stannar och ser hur det slutar?
- Tror du att jag kan förlora? - Tvärtom!
Jag har inga problem med att du dödar Athos, men-
- om det inte gör dig något, vill jag helst inte titta på när han dör.
Säg mig, vad är er favoritfärg?
Röd. Hurså?
Jag ville se om ni var kapabel att tala sanning.
Så långt härifrån som möjligt.
Se vad katten släpat in.
Så, hur mår gamle Athos?
Fortfarande sitt sura och odrägliga jag, förmodar jag.
Skickar en pojke att göra en mans arbete.
Jag borde känna mig förolämpad.
Vad är ni ute efter?
Hemligheter, spioner. Allt är bara ett spel egentligen.
Fast kostnaden vid förlust, som du kommer att upptäcka, är lite högre.
Vad?
Inga sista ord? Inga förolämpningar, inget tiggande om nåd...
Vad är klockan?
Runt två. Hurså? Har du bråttom?
Titta ut genom fönstret.
Dom var inte lockbetena, det var jag.
- Ber om tillstånd att komma ombord. - Beviljas.
Athos!
Det underbara med att slåss mot en låtsasmotståndare, Kapten Rochefort,
är att han alltid är väldigt skicklig men ändå lätt att slå.
- Ers Eminens. - Segerns sötma utan risk att förlora.
Jag förmodar att du inte kom hit för att imponera på mig med din svärdshantering.
Nej, Ers Eminens. Jag har goda nyheter.
Som...?
Och diamanterna? Har inte Buckingham dom fortfarande?
Nej. Milady gillar att gardera sig.
Hon skulle aldrig chansa på att vi inte skulle ta oss in i valvet.
- Så var är dom nu? - Med den enda person hon litar på.
Vilket betyder att vi förlorat och allt detta varit för intet.
Det skulle jag inte säga.
Du var lockbetet. Vi var upphämtningen. Men grundbulten i planen,
tja...det var någon helt annan.
Någon Milady inte ens skulle misstänka.
- Kusk, vad i helsicke pågår? - Följer bara era instruktioner, frun.
Så långt härifrån som möjligt.
Planchet, jag trodde aldrig jag skulle höra mig själv säga det här, men,
- Bra jobbat. - Tack, sir.
- Det betyder mycket, speciellt... - Håll tyst, Planchet.
Ja, sir.
Gör det inte.
Vi tog bort krutet.
- Och nu? - Du ger mig diamanterna-
eller så tar jag dom från din döda kropp.
Ditt val.
- Nåt annat du vill att jag tar av? - Ut!
Pojkar. Det var ett tag sen.
Och det här måste vara den unge Gascoignaren.
Vi har träffats tidigare.
Just det, en liten värld.
Jag lät inte Rochefort döda dig.
Det kommer du väl ihåg?
- Dödade ni Buckingham? - Nej.
- Men ni kommer att döda mig. - Ja.
- Ni låter honom leva, men dödar mig. - Ja.
Jag hatar inte Buckingham.
Här, du kan få användning för den här.
Rör på dig.
Athos.
Hon dog åtminstonde som hon levde. På sina egna villkor.
Hon gjorde det för min skull.
Jag skulle inte kunnat leva med mig själv om jag tryckt på avtryckaren.
Nu åker vi hem.
- Ers Majestät. - Min kära, du ser bekymrad ut.
Knappast. Ers Majestät skrämde mig bara.
Åh, jag ber så mycket om ursäkt.
Jag ville bara kika förbi och säga hur mycket jag ser fram emot ikväll.
Det borde bli ganska spektakulärt.
Kostymer, fyrverkerier och sånt.
Men du...
du kommer vara den mest spektakulära synen av alla.
Och speciellt när du bär diamanterna. Du kommer väl bära dom?
Det är väldigt viktigt för mig att du gör det.
Då ska jag ha dem på mig, Ers Majestät.
Så, tills ikväll då.
Hon lovade att hon skulle ha dom på sig.
Du tror väl att hon bär dom, Richelieu?
Det tror jag säkert, Ers Majestät. Det tror jag säkert.
Jag hatar att resa i luften!
Förbaskat!
Nu när vi har deras uppmärksamhet ska vi se om vi kan lösa detta fredligt.
Mer eller mindre.
Gascon!
Så du har bytt upp dig när det gäller färdmedel?
Och återigen är ni underlägsna. Det kan ni tacka Milady för.
Hon gav oss Buckingham's ritningar för längesen.
Som ni kan se har vi gjort lite förbättringar.
- Är hon inte en skönhet? - Vad vill ni?
- Diamanterna? - Kom och ta dom.
Gladeligen. Ni förstår, jag kan skjuta sönder er med total straffrihet.
Om ni skjuter på mig, å andra sidan, kommer ni döda Miss Så Ung och Vacker.
Ni har 60 sekunder.
Han skjuter ner oss så fort han har diamanterna.
- Vi kan inte åka ifrån dom. - Vi kan inte slåss mot dom!
- D'Artagnan... - Vad?
Tror du att du har monopol på förlust? Och om hon dör?
En kvinnas liv eller Frankrikes framtid, vad skulle du göra i mitt ställe?!
Jag har gjort en massa uppoffringar, en massa svåra val.
För ära, för kung och för land. Vill du veta vad jag lärt mig, pojk.
Svåra val och uppoffringar håller dig inte varm om natten.
Och livet är alldeles för kort och långt att gå igenom utan någon vid din sida.
Sluta inte som mig.
Välj kvinnan. Slåss för kärleken, D'Artagnan.
Frankrike kommer ta hand om sig själv.
Tiden är ute!
Ett utbyte.
Jag går på ert skepp med diamanterna. Och flickan går ombord på vårt.
När jag vet att hon är säker, ger jag dom till er.
Okej. Men jag vill se diamanterna först.
Planchet.
Skär loss henne.
Över med gången!
Nöjd?
Du lär dig aldrig, eller hur?
Eld!
Hårt höger. Eld!
Jag vill verkligen att du får se det här.
Avsluta dom!
Vi kan inte åka ifrån dom. Och vi kan inte skjuta ner dom.
Vi kan fråga om dom vill ge upp, men nåt säger mig att det inte skulle fungera.
Vi gömmer oss. Därinne.
Lägg kurs efter dom!
Han är ihärdig. Det måste jag erkänna.
Vad är det där? Vi kan inte gå in i stormen!
Någon? Någon annan som vill ifrågasätta order?
Bra.
Sir, nu kanske vore lägligt att prata om en löneförhöjning?
- Håll tyst, Planchet. - Ja, sir.
Var är dom?
Du hittar dom aldrig därinne.
Det tror jag nog.
Fortsätt efter dom!
Jag tar Gascoignaren!
Vet du vad ditt problem är, pojk? Du har läst för många böcker-
-och du trodde på dom.
Mod. Ära. Alla för en.
Men historia skrivs inte av hjältar, den skrivs av segrare.
Håll ögonen öppna!
Rond två!
- Få upp henne! - Vi är för tunga!
Är du rädd för att möta mig i en ren fight?
Knappast.
Jag slåss inte rent bara.
Kapten Rochefort!
Släng ballasten! Släng ut allt!
Och elda i brännarna!
Snabbare!
Ska vi?
Håll i er.
Akta er!
Jag har fortfarande diamanterna. Vad tänker du göra åt det?
Döda dig.
Om du insisterar.
Nära.
Du skulle ha stannat i Gascoigne, pojk.
Du skulle ha bett om ursäkt till min häst.
Omringa palatset! Skjut musketörerna så fort dom visar sig!
Använd varenda man ni har! Med alla medel!
- Ers Eminens... - Avbryt inte! Dessa män får inte...
Arrestera dom där!
Vad är det som händer?
- Ers Majestät... - De här männen...
Levererar en present till Ers Majestät från Kardinalen.
Kardinalen! Det hade ni inte behövt!
Tja, Ers Majestät ville ju att jag skulle skaffa er en sån.
Ja, det gjorde jag!
Men vad har hänt med den?
Buckingham's spion, Kapten Rochefort, saboterade farkosten.
- Honom har vi tagit hand om. - Rochefort?
Är inte han kapten i ditt garde?
Det var faktiskt Hans Eminens som avslöjade förrädaren.
Enligt min order och för statens bästa-
- har innehavaren av den här gjort vad som behöver göras.
- Det där är din signatur, Richelieu? - Det verkar så, Ers Majestät.
Få se om jag fattat det här rätt, du gav mig ett luftskepp,
och avslöjade en orm ibland oss!
- Hur kan jag någonsin återgälda er? - Jag kan tänka mig några sätt.
Anne.
Jag kom precis tillbaka från juveleraren.
När jag insåg att det var lite tidigt, men orkestern är här och vi också.
- Skulle Ers Majestät vilja dansa? - Väldigt gärna.
Tja, om det inte gör er nåt, grabbar.
D'Artagnan...
Ser ut som att du inte är den enda som får flickan.
Ers Majestät är en naturbegåvning.
Jag är väl det.
Faktum är, jag tror att du kommer få se mer förändringar häromkring.
Tack.
- För allt. - Närsomhelst.
- Kör igång då. - Ers Majestät!
Inta positioner, mina herrar!
Bra spelat.
Jag kunde behöva män som er.
- Jag har redan ett jobb. - Jag är ett fyllo.
- Jag är ekonomiskt oberoende. - Tack, men nej.
Dagen kommer att komma då ni önskar att ni sa ja...
Kanske, men inte idag.
Kanske inte idag...
- Njuter du av föreställningen? - Är du alltid så här kaxig?
Bara på tisdagar. Och närhelst vackra kvinnor är inblandade.
Så, du tycker att jag är vacker?
Egentligen så är det tisdag.
- Så, vad gör vi nu? - Vi dricker.
- Och sen? - Får se vart dom skickar oss.
- Vad Frankrike än behöver. - Trodde inte du trodde på det där.
Jag tror på oss.
Och tills den dagen jag slutar tro på det, finns det fortfarande saker-
i den här världen som är värda att kämpa och dö för.
Alla för en, och en för alla!
Jag vet att ni kan vara elaka, tuffa, griniga jäklar, men ibland så...
- får jag känslan att ni innerst inne... - Håll tyst, Planchet!
Javisst, självklart...
Om du skulle undra, så är detta inte livet efter detta.
Jag är inte död. Och det är inte du heller.
- Hur kunde du...? - Följde efter Athos.
Vi fiskade upp dig ur kanalen.
- Vart är vi på väg? - Till Frankrike, så klart!
För att ta tillbaka vad som är mitt. Och betala tillbaka med ränta.
Svensk översättning: -CSG- www.SweSUB.nu