Tack.
Hur står det till i dag?
Sov du lugnt i natt? Ja, det gjorde du.
Drömde du nåt?
- Nej. - Ibland minns vi inte dem.
- Ja? - Det stämmer.
Vi drömmer, men minns inte när vi vaknar.
Nej.
Men drömmer vi precis innan vi vaknar så minns vi dem.
Det stämmer.
Visste du, lite användbar information...
När vi vaknar och säger: "Hela natten drömde jag det här och alltihop..."
Det var max 45 minuter.
- Visste du det? - Nej.
Den vanliga drömmen varar bara 10 till 15 minuter.
Vi ses senare.
- Vart ska du? - Träffa mina patienter.
Testar. Testar. Check. Ett, två, tre. Testar, ett, två, tre.
Vi är på Smith's Groves...
rehabiliteringsklinik.
Vi är här för att intervjua en patient som har varit inlåst i 40 år.
Och som inte har yttrat ett ord.
Det här monstret var...
- God afton. - God afton.
- Jag är doktor Ranbir Sartain. - Trevligt att träffas.
Tack för att ni tar er tid att träffa oss i dag.
Vi hoppades på den här chansen innan han förs över.
Glass Hill är inte hjälpsamma.
Glass Hill är ett helveteshål.
I åratal har han studerats här.
Jag antar staten har tappat intresset att upptäcka nåt mer.
Det är därför som vi är här.
Jag har varit besatt av Michael.
Jag har gått igenom alla fallstudier rörande honom.
Jag studerade hos dr Loomis innan han dog.
Och sen förmådde jag University of Illinois
att låta mig jobba med Michael.
Någon förbättring?
Han har undersökts av mer än 50 psykiatriker
och varje, med olika åsikt.
Dr Loomis var den ende som träffade honom när han var fri.
Och han ansåg att han inte var annat än ren ondska.
Våra patienter får frisk luft, solsken...
utsikt, träning, en hälsosam diet.
Det grämer mig att han flyttas till en helt otillfredsställande anstalt.
Där är han.
Han kan tala. Han väljer att inte göra det.
Jag vill komma närmare honom, om det går?
Känna hans medvetande eller dess avsaknad.
Tro inget annat, han är medveten.
Han har betraktat er sen ni kom.
Knyt ditt vänstra skosnöre.
Mr Tovoli här, gentlemannen med paraplyet,
har en fixering för såna saker. Underskatta ingen.
Gå fram till den gula linjen.
Men inte längre.
Korsa inte linjen under några omständigheter.
Michael.
Michael, här är några personer som vill träffa dig.
Hej, Michael.
Jag heter Aaron Korey.
Jag har följt ditt fall under flera år och ändå vet jag väldigt lite om dig.
Jag vill gärna veta mer.
Om den natten. Om de som var inblandade.
Tänker du någonsin på dem, Michael?
Känner du skuld över deras öde?
Jag har lånat något av en vän vid åklagarmyndigheten.
Du känner den, inte sant?
Du känner masken.
Figaro! Figaro!
Säg något, Michael.
Säg något!
Du kan känna den, eller hur?
Den är en del av dig.
Säg någonting.
Säg något, Michael.
Säg något!
Efter att ha bevittnat djuret i dess fångna tillstånd,
och misslyckats med att framkalla någon form av respons,
spårar vi nu dess motsvarighet.
Kan det vara så att ett monster har skapat ett annat?
Och trots att gallren och taggtråden som
skiljer dem åt är både starka och vassa,
är de metafysiska linjerna suddiga och vaga.
Båda existerar isolerade, tjudrade av
sin egen fruktan och av hat till varandra.
Här? Kan det vara så att enda hoppet om rehabilitering...
- Spöklikt. - Är via konfrontation?
"Tillträde förbjudet. Privat område."
Du kan behöva de här.
Journalister betalar inte för sina intervjuer.
Le, vi blir filmade.
Ja?
Hej, Vi söker Laurie Strode.
Vi är...
Vi gör en podcast och...
Vi är undersökande journalister.
Om ni har ett ögonblick. Vi har rest långt.
Vad sägs om 3000 dollar?
Hallå.
Får vi komma in? Sitta ner och prata?
Så...
Aaron och jag har gjort flera belönade, avslöjande radioprogram.
Vårt senaste projekt spred nytt ljus över ett 20 år gammalt mordfall.
Vi undersöker händelser på nytt med ett opartiskt öga.
Man kan lära sig mycket av de fasor du har upplevt.
Det finns inget att lära sig. Där finns
inget nytt att förstå eller upptäcka.
- Så, finns han i verkligheten? - Vem?
Boogeymannen.
- Jag... - Tror du inte på Boogeymannen?
Jag tror på Michael Myers, mentalsjuk seriemördare,
men inte på Boogeymannen, nej.
Det borde du göra.
Okej.
Michael Myers är en människa
som dödade sin syster när han var sex år gammal.
Och han gav sig på dig.
Vi vill veta varför. Vi vill få en skymt av hans sinne.
Därför är din berättelse så viktig.
Min berättelse?
Två misslyckade äktenskap.
Skakigt förhållande med din dotter och dotterdotter.
Michael Myers mördade fem personer.
Är han en människa vi behöver förstå?
Jag är skild två gånger och jag är ett nervvrak.
De förflyttar honom.
I morgon. 07.00.
- Han blir inspärrad tills han dör. - Det är tanken.
Låt oss prata om när staten tog hand om din dotter.
Hon var 12 år gammal. De sa att du var en olämplig mor.
Hur lång tid tog det innan du återfick vårdnaden?
Det fick jag inte.
Men det visste du redan.
Laurie, vi träffade honom.
Vi har träffat Michael.
Jag visade honom masken.
Det blev ingenting. Ingen reaktion. Inget.
Han talar inte med någon, har aldrig gjort det.
Jag tror att han skulle tala med dig.
Kan inte du sätta dig med honom?
Och säga alla saker som du måste längta efter att få säga.
Följ med oss. Och låt oss hjälpa dig att befria dig själv.
Snälla.
Tiden är slut.
Jag tar emot min betalning.
Försvinn.
Ska du skita under min diskbänk? Jag ska mörda dig och hela din familj.
Jag bytte marshmallow till jordnötssmör.
Får se om de små jävlarna äter det.
- Det borde döda dem. - God morgon.
Jag flyttade lektionen, så jag hinner.
Det hade du inte behövt, inte viktigt.
Du kom in i National Honor Society. Det är stort.
Jag kom bara till toppen i slöjden, gjorde fågelholkar
och ett schackbräde i teak.
Vi är spända över att träffa Cameron.
Den familjen har rykte om sig...
Ray, kom igen.
- Det är sant. Det är relevant. - Ray. Ray.
- Minns du att Lonnie slog polisen? - Ray.
Det var... jäklar!
Jösses.
- Jag har jordnötssmör på snoppen. - Pappa.
Karma direkt.
Cameron är en bra kille. Han är inte alls sån. Det får du se i kväll.
De är allihop trevliga killar tills de gör dig med barn,
sen får du köra skåpbil,
göra rent vapnen. Får barn, gör rent vapen.
Du gillar att bli hög med dem sen blir ni feta.
Pappa? Kan du sluta?
Jag måste få bort jordnötssmöret från min hand.
Bjöd du in mormor som du sa?
I kväll. Du sa att du skulle...
- Åh. - Bjuda in henne.
- Ja, det gjorde jag. - Gjorde du det?
Ja, jag pratade med henne i går.
Hon kan inte komma, älskling.
Verkligen?
Ja.
Älskling, hon har torgskräck.
Hon behöver kognitiv beteendeterapi, så ta det inte personligt.
Det är Vicky, jag måste gå.
Hej då, älskar dig.
Ha en bra dag.
- Hej då, pappa. Älskar dig. - Okej!
Så min mamma är en lögnare.
Vad hände?
Hon sa hon bjöd in mormor, men nej. Hon ringde inte ens henne.
Hur vet du det?
För jag ringde henne själv.
För jävligt.
Ja, vad är det med din mamma? Varför sa hon så?
Jag vet inte. Hon försöker hålla mig borta.
Alla i min familj blir galna vid den här tiden på året.
Var jag ni skulle inte jag fira heller.
Jag skulle bara klä en julgran.
Hoppa över den läskiga Halloween-skiten.
Pratar din mormor nånsin om det?
Det är det enda hon pratar om. Det definierar hennes liv.
Hon är traumatiserad sen dess.
Var det inte hennes bror som kallblodigt mördade alla tonåringarna?
Nej.
Det har folk hittat på för att må bättre. Tror jag.
Det är läskigt att ens vänner blir slaktade av en galen person.
Är det? Tänker man efter händer det mycket värre saker nu för tiden.
Att några människor blir mördade
av en kille med kniv är inte en så stor grej.
Hörru, hennes mormor blev nästan mördad.
Men hon kom undan.
Och de tog honom och han är inspärrad.
Jag säger bara att enligt dagens norm...
Håll tyst, Dave. Tyst.
Ledsen. Ja, tyst, Dave. Är det okej om jag spränger ett par pumphuvuden?
- Ja. - Kör.
Är han allvarlig?
- Här kommer det. - Han är en idiot.
- Herregud. - Jösses.
Spring, spring!
Trevlig Halloween!
Cameron.
- Jag lurade dig, den var bra. - Ja, jättebra.
Har du allting till kostymen i morgon?
Bonnie och Clyde måste vara samspelta.
Nej, jag fokuserar på i kväll.
I kväll?
Jag trodde att du skämtade när du sa att dina föräldrar är gammaldags.
- Var snäll. - Okej.
Det blir skoj.
Jag är spänd över i kväll.
Okej?
Man spyr av er.
Ni är två äckliga avfallscontainrar jag vill dyka i.
- Kom hit. - Nej.
Här, här. Okej.
Du, dina spruckna munsårsskorpor är på mig nu. Tack.
Jag vet det, det var så lite.
En liten del av mig åt dig för resten av dagen.
Okej, är allt klart med din kostym till i morgon?
- Vad det gäller det... - Vad?
Allvar inte?
Du sa att vi skulle göra Halloweendansen
tillsammans och nu dumpar du mig.
Alltså, du bara...
Du kan inte krossa hjärtan över hela stan.
Okej, turturduvor, senare.
Vi öppnar våra böcker vid Frankls tolkning.
Han sa: "Ödet tog en annan vändning."
"Jag förstår hur någon som inte har något"
"kvar i världen ändå kan känna lycka."
Hans budskap är helt hoppingivande.
Även under de mest hopplösa omständigheter
kan livet ge en mening, och omvänt, kan man finna den i lidandet.
Jag kan inte ta emot det.
Använd det till det ditt hjärta vill ha.
- Jag sparar det till college. - Skit i college.
Åk nånstans. Åk till Mexiko.
- Kan du tänka dig det? - Ja.
Var inte orolig för din mamma.
Hon flippar ur...
men hon kommer över det.
Varför kan inte du det?
Boogeymannen?
Alltid gömma sig, alla förberedelser, det var förgäves.
Det gick före din familj. Det kostade dig din familj.
Om sättet jag uppfostrade din mor...
resulterade i att hon hatar mig...
men att hon är förberedd för världens alla fasor, då...
Jag kan leva med det.
Säg adjö till Michael och kom över det.
Adjö.
Dr Samuel Loomis.
22 januari, 1979.
Vill du ge ett utlåtande rörande din f.d. patient Michael Myers?
Mitt förslag är avrättning.
Döden är den enda lösningen för Michael.
A 2201. Myers, Michael.
Man vinner ingenting på att hålla ondskan vid liv.
En injektion med natriumtiopental skulle göra honom medvetslös.
Jag är hos honom och ser till att hans ljus släcks.
Mitt öra mot hans bröst för att själv kunna höra
att han inte har några livstecken
och en omedelbar kremering av kroppen.
Det måste dö.
Det måste dö!
Fortsätt. Gå.
Var inte orolig, Michael.
Jag är vid din sida.
Michael Myers är min patient tills han är under någon annans vård.
Så, jag fullgör min plikt ända till slutet.
- Skicka mitt DNA till nån okänd. - Inte? Du få veta saker.
Jag fick veta att jag är delvis Cherokee. Pappa är 7% Cherokee.
Jag känner Lonnie, gick i skolan ihop. Han sålde peyote.
Alla känner Lonnie.
- Pappa! - Förlåt.
Det är för mycket för vår nye vän.
Jag lärde mig mycket om mig själv med hans far. Vi åt svamp i skogen.
Psyk-svamp?
Har ni stora planer i morgon i skolan?
Vad ska ni göra? Blir det dans?
Halloweendans.
- Maskerad. - Vad ska du vara?
Vet inte om jag får berätta...
Snälla.
Kom igen.
Vi ska vara Bonnie och Clyde.
- Bra idé. - Förutom...
Nej, så Bonnie och Clyde.
- Bonnie och Clyde. - Med en skruv.
- Klassiskt! - Ja!
- Jag älskar det. Så skoj. - Kul.
Du vet hur det slutade, va?
- Ja... - Med kulor och blod.
Ja.
Har ni en bil full med kulhål från G-männen?
- Önskar vi hade en sån. - I Laughlin.
Pratade du med mormor?
Ja.
Hon sa hon skulle komma. Hon kom till kontoret, bra samtal.
Hade ni? Verkligen?
- Ert första. - Det var bra.
- Vet du var hon är då? - Ledsen.
- Bra tajmning, mamma. Hej, du kom. - Jag blev sen.
- Hej. - Hej, Laurie.
- Hej. - Hej.
- Jag är mormodern. - Kul att träffas, Cameron Elam.
Vi firar vår dotter.
Ja, jag vet. Hur gick det?
Ser bra ut på dig. Jag var också med i Honor Society.
- Sätt dig ner. - Nej, det är bra.
Vi kan ta en promenad.
Det gick jättebra.
- Mamma... - Den är min.
Jag trodde du hade slutat dricka.
Mamma, vad gör du? Vad är det...?
Det här är varför vi inte tar kontakt.
Mamma!
Ledsen, jag sätter mig.
Okej.
Vi trycker på återställningsknappen? Börjar om, okej?
Okej, mamma.
- Förlåt. - Mamma.
Snälla, sluta.
Förlåt.
Jag såg honom. Siluetten...
- Mamma! - Jag ville döda honom.
- Det räcker, Laurie. - Visste inte vad jag skulle göra.
Det räcker.
Det här är nog lite för mycket för dig?
Vi tar en promenad.
Du skulle försöka lägga det förflutna bakom dig.
Ska du försöka att göra det?
- Det ville du göra. - Jag kan inte.
Mamma, titta på mig. Titta på mig.
- Jag... - Ska vi...
avskyr att säga att jag sa det, men...
Jag är glad att du fick se det.
Jag har aldrig berättat hur min barndom var.
Jag fick dig!
Jag lärde mig skjuta när jag var åtta.
Jag lärde mig strida.
Jag hade mardrömmar om källaren.
Socialtjänsten kom när jag var 12 år och tog mig med.
Jag tillbringade hela mitt liv...
med att försöka komma över paranoia och neuroser hon projicerat på mig.
Gamla goda tiderna, va?
Vad ska hon ta sig till?
Det är inte ditt jobb att rädda henne.
Hon klarar sig.
Jag får ingen mottagning sedan antennen böjdes i biltvätten.
Varför måste vi hit igen? Vi gör det hela tiden.
Vad? Njuter du inte? Jag gillar skogen.
Nej, jag gillar det, men jag missar min danslektion.
Jag dansar hellre än jagar.
- Är dans så viktigt för dig? - Ja, det är det.
- Vara mer i skogen, jaga och fiska. - På helgerna med dig, pappa.
Jag gillar att vara med dig, men dans är min grej. Det uppfyller min själ.
Pappa! Se upp!
Vad har hänt med dig, grabben?
Helvete!
Pappa, titta.
Lumpy, du stannar här.
Jag ska se att ingen är skadad.
- Ring polisen. - Okej.
Pappa, var försiktig.
Hallå, är ni okej?
Är du okej?
Vad gäller nödläget?
Det har varit en olycka.
Var ringer du ifrån?
Det är en buss. Folk springer runt på vägen.
Min pappa gick för att undersöka.
Okej. Vänta.
Jag ska kolla.
Pappa?
Spring!
Vänta här! Jag hämtar min pappa!
Nej.
Spring!
Pappa!
Skjut inte!
- Fan! - Fan!
Behövs inget kreditkort för att köra det här tåget.
Hawk, bollen rullar sakta. Det går illa.
Hawkins, ska du ha jordgubb- eller blå hallonslushie?
Ge mig bara en kaffe. Du får sen.
En båge, den går rakt ner i mitten.
Du slår inte mitt rekord, det spelar ingen roll.
Säg det igen.
- Du slår inte... - Centralen till bil 601.
Vi har en olycka på Marlo Road.
Uppfattat. Jag är på väg.
Polis!
Behöver ni hjälp, låt mig veta det.
Signal 13. Polis skjuten.
Jag repeterar. Polis skjuten.
Jag behöver hjälp. Skicka förstärkning omgående.
Visa händerna!
Jag är skjuten.
Okej, håll dig vaken. Hjälp är på väg.
Vad har hänt här?
Flydde han?
Vem?
Vem flydde?
31 oktober.
Jag har en kusin som arbetar på en kyrkogård i närheten.
De har krigsgeneraler, filantroper, en beatnik-poet.
De har Muddy Waters. Åh, de har Bernie Mac.
Folk kommer dit för att visa sin respekt.
Men det här är Haddonfield, det här är vår enda kändis.
Vad är så speciellt med Judith Myers?
Hon satt och kammade håret, ovetande om
att hennes 6-årige bror tyst smög in med en kökskniv.
Han fortsatte, skar rakt under hennes kranium
och träffade hennes ryggrad.
När hon sen vände sig om och höjde händerna till försvar,
fortsatte han att hugga
in i nerverna och ådrorna i hennes handflator.
Tre hugg i bröstet... genomborrade hennes hjärta.
Vi kollar ID på patienterna vi har hittat för att se vem som är vem.
Nästan alla är hittade. Två av dem kollade sina mejl på biblioteket.
Vi hittade tre som hand i hand jagade
fjärilar på en loppmarknad vid väg 220.
Fjärilar?
Vi vet fortfarande inte vad som verkligen hände.
Har vår sjusovare sagt nåt?
Han vaknar ibland. Förlorat mycket blod.
Han lyckades få en kula i sig.
Jag försöker se helheten, det här oroar mig.
Titta på den här listan. De flesta är småbrottslingar, mentalpatienter.
En sticker ut. A 2201.
Det är Michael Myers. Barnvaktsmorden, 1978.
Fyrtio år i dag.
Michael Myers fri med en massa galningar
i Haddonfield på Halloweennatten?
Det blir ett jävla kaos att ta hand om.
Men...
Vad ska vi göra?
Ställa in Halloween?
Jag måste bajsa på direkten.
- Får jag köra? - In i bilen. Sätt fart.
6-åring dödar tonårssyster i Halloweentragedi.
- Vill du ha nåt från affären? - Nej tack.
UPPSTÅNDELSEKYRKAN
- Var är toan? - Ursäkta?
Toaletten?
Där ute på baksidan.
Ursäkta, det är upptaget.
Hallå.
Hjälp mig!
Nej!
Hjälp!
Aaron!
Släpp mig!
Aaron!
Sluta!
Hjälp mig!
Michael.
Aaron! Aaron!
Dana!
Nej!
Dana!
Polisen har inte fastställt orsaken till olyckan.
På platsen är det stor aktivitet.
Ni ser avspärrningstejp sättas upp bakom mig.
Fängelsebussen ligger i diket.
Ni ser bogserbilen som försöker få loss bussen.
En källa säger att bussen transporterade
folk från ett statligt sjukhus.
Ray?
Allyson?
Allyson? Är det nån hemma?
Karen?
Vad?
- Jag har dig! - Herregud!
- Du är död. - Du skrämde mig.
- Vad gör du i vårt hus? - Du menar, hur kom jag in?
Ni har inget säkerhetssystem, Karen.
Ett sidofönster var öppet.
Ibland kan jag inte se skillnad mellan din dumhet och din okunnighet.
Hej, Laurie. Det är mitt hem och jag kan ta hand om min familj.
- Jag kan jujutsu... - Bussen kraschade.
Jag har en plan. Var är Allyson? Vi måste härifrån nu.
- Vilken buss har kraschat? - Lägg ner vapnet.
Hallå! Backa!
Lägg ner vapnet. Lägg ner vapnet!
Mamma, du behöver hjälp, du är inte välkommen förrän du har fått det.
Jag har försökt skydda och förbereda dig.
Nu måste vi ta fast honom!
Jag lagar mat åt min familj.
Världen är inte en mörk och ond plats. Den är full av kärlek och förståelse.
Jag låter inte ditt psyk-pladder förvirra eller övertyga mig om annat.
- Behåll revolvern. - Nej, du måste gå!
Försvinn!
En sån jävel.
Hawkins.
Frank!
Ja?
Titta här.
- Det är sjukhuskläder. - Statens.
Ring upp Smith's Grove. Bekräfta att de matchar.
Jag var där den natten.
Jag var där.
Vi har bara ett jobb.
Det är att ta fast den här saken.
Det finns en orsak till att vi borde frukta den här natten.
Vilken ska vi ta? Alla är läskiga.
Jag skulle ta den på andra sidan gatan.
Vad i...
Förlåt.
Svarta katter och svartalfer, kvastar och spöken,
förbund med häxor och hela deras svärm.
Du tror du kan skrämma mig. Du har nog rätt.
Svarta katter och svartalfer på Halloweennatten.
- Bus eller godis? - Håll ihop.
Jätteläskigt!
Vänta, jag har inte mitt stetoskop.
- Vi blir sena. - Måste ha det.
Herregud.
Titta.
Det var i min ficka hela tiden.
- Visade Rebecca dig vägen? - Ja.
Hej, Sally. Hur är det?
Verkligen?
Så hemskt.
Jag ska hålla dörrarna låsta.
Tack för att du berättade.
Billy är fortfarande på partyt.
Låt mig veta om du hör nåt mer.
God natt, Sally.
Bus eller godis?
Bonnie och Clyde, tjejerna gillar er. Ni är väldigt vackra.
Le, ge mig ett stort leende. Håll om henne.
Gör så med stjärten.
Okej, så... Nej...
Det är Vicky. Ett ögonblick.
Du måste inte svara.
Hej.
Jag önskar att du var här. Det är så skoj.
Jag önskar att jag var där. Jag var så besviken.
Det är så mycket enklare att prata med folk när man inte vet vilka de är.
Jag sa ju att du skulle få skoj.
Hur är Cameron? Är han fin i mormors kjol?
Han är så sexig. Det är svårt att smälta det.
Men...
Mormor ringer... Avvisa.
Vart tog du vägen?
Han är så gullig. Jag har roligt.
Kom över hit när det är slut. Dave är på väg och han har med sig.
"Alakazaam", om du vet vad jag menar.
Och Julians föräldrar är tillbaka sent.
Okej, det är skola i morgon, så vi ska inte "Kazaam" för mycket.
Kom igen.
"Skola." Var inte så krävande. Kom hit.
Okej, vi ses snart. Vi kommer när det är slut.
Okej, älskar dig.
Du bjöd hit dina vänner och ni ska röka gräs.
- Nej. - "Alakazaam"?
Julian, jag pratade om...
ett magiskt trick, som: "abrakadabra."
Jag vet att det var gräs. Ljug inte.
Det är emot reglerna, jag säger till mamma.
- Jag ska berätta vad du ser på nätet. - Säkrast inte.
Vi kan ge varandra problem.
Du brukade vara min favo, men nu är du 10:A på min barnvaktslista.
Och jag är barnvakt åt en massa nollor.
Hade jag en annan sorts barnvakt skulle hon läsa för mig.
Jag skulle inte vara uppe och klippa tånaglarna.
Gå och lägg dig.
Du brukade vara cool. Vi var vänner, men nu...
Okej, i säng. Det är efter läggdags.
Vill du vara en bra kille?
Vad får du betalt?
Kom igen.
Jag tar dig!
God natt, lillgrabben.
Vicky, kan du lämna dörren öppen?
- Bara en springa. - Ja.
God natt.
Förresten, du är min favorit att vakta.
Jag gillar dig också.
God natt.
Det är inte som...
Fan. Det verkligen...
Nu är det kört för mig.
Allyson!
Allyson, kom hit!
Allyson.
- Vad var det? - Vad? Vad?
Vad var det?
Vad? Var lite diskret.
Jag vet inte vad du trodde att du såg...
- Kim pratade med mig. - Verkligen?
Hon kom och viskade i mitt öra.
Du behöver inte gråta över det. Det var ingen stor grej.
- Så, Oscar fick dig full? - Nej, jag fixade det.
Okej.
Okej, kan vi prata?
- Nej. - Okej, vet du vad? Nej.
Din jävla viktiga mobil.
Vad i helvete?
Ska du svara? Eller ska jag?
- Lugn, vänta. Vänta. - Jag har fått nog.
Bil 14, jag är vid gamla fru Millers hus.
Jag ser inget misstänkt. Kom.
Uppfattat. Du behöver ingen förstärkning?
Avböjer officiellt assistans?
Rätt uppfattat, kom.
- Skit. - Förlåt.
Jag ville inte ringa på och väcka ungen. Kolla! Från mitt land.
Ögonen är hjärtan.
- Älskar den. - Ja? Han heter Tate.
Hej, Tate.
- Hej, läget? - Har vi hela huset för oss själva?
- Ja. - Najs.
- Tills Allyson och Cameron kommer. - Okej, så under tiden,
vill du poppa popcorn och titta på en läskig film?
Nej.
Okej, kolla det här då. Du kommer att gilla det.
Jag gick och tatuerade mig.
För i natt är natten vi kommer att minnas för resten av våra liv.
Det blir så mycket torrjuckande i kväll.
- Ja? - Kom hit.
Vad?
- Vad var det? - Vad var vad?
Hörde du nåt?
Nej. Vad var det?
Jag vet inte. Trodde att jag hörde nåt ljud.
Det är nog bara Julian som skiter.
Kan du se efter?
Måste jag?
Ja, snälla, gå och se efter?
Okej.
- Bara gå. - Okej.
Okej, lillgrabben.
Fan!
Jag såg nån i hallen utanför mitt rum.
Vad är det?
Ett ansikte tittade på mig i mörkret.
Spöken och svartalfer?
Tyst Dave! Jag hörde honom andas sen såg jag honom här inne.
- Boogeymannen är i huset. - Okej.
Jag hjälper dig. Vi kollar.
Skicka Dave före!
- Nej, det är lugnt. Kom igen. - Nej, det är det inte.
Visa var du såg honom. Jag skyddar dig. Jag är stark.
- Nej, du går upp först. - Jag slår honom.
Kan du ringa till mamma?
Ja. Är det nåt i rummet så ringer jag.
Han stod där i dörren.
Jag ska kolla.
Ursäkta. Vad gör du här inne?
Du måste gå härifrån.
Var snäll och gå.
Vicky?
Försvinn nu!
- Lurade dig! - Skojade du?
Du är trygg. Det finns inget här.
Är du säker?
- Tittade du bakom gardinerna? - Överallt.
Grymt.
Ser du? Var inte rädd. Det är ingen Boogeyman här.
Och om det är en docka?
Det kan var som en av de där knäppa barndockorna.
En sån där konstig bebis som stirrar med sina knappögon.
Fan... Vad var...?
Fan i helvete.
Kan du stänga garderobsdörren?
Ja.
Fan!
Herregud, nej!
Hjälp!
Dave! Hjälp mig!
Vicky!
Spring!
- Nej. - Julian, spring!
- Jag hämtar hjälp. Dave! Dave! - Vicky!
Spring!
Går du upp dit så blir du dödad!
- Hjälp mig, Dave! - Vicky!
Nej, nej, nej.
För fan!
Alla enheter, ett hemfridsbrott rapporterat på Meridian Avenue 707.
Svara. Kom.
Uppfattat, centralen.
Glöm inte att tacka.
- Det räcker. - De kan ta lite mer.
Haddonfield-polisen!
Vi är här rörande ett hemfridsbrott.
Jag repeterar, detta är konstapel Hawkins.
Var vänlig svara.
Gå härifrån! Nu!
Kom, sätt fart.
In med er!
Helvete!
Michael!
Fan.
- Laurie. - Herregud, Frank!
Helvete!
- Vad fan gör du här? - Frank, han är här.
Jag vet.
Kolla vem som är vaken.
Var är han?
Vet inte.
Bussen kraschade när Michael övermannade vakten och föraren.
Han är inte längre vilande.
Han vet bara hur han ska röra sig och fortsätta döda.
Han kommer att döda igen om han inte fångas in.
Kom med mig ett ögonblick.
Sitt still här.
Jag var still, vad menar du?
- Han är en tillgång. - Nej, en belastning.
Nej. Han ska med på jakten. Ingen känner Myers bättre än han.
Tack.
Ta med en skadad civil på jakt efter en psykopatisk seriemördare?
Sheriff! Frank! Vad gör vi?
- Vi behöver inte din hjälp, Laurie. - Ni bara står här! Gör något!
Ursäkta mig.
Laurie Strode.
Laurie Strode, det här är dr Sartain.
Jag är Michaels läkare. Ranbir Sartain.
Du är den nye Loomis.
Jag har läst allt om dig och Michael.
Allt.
Visste du att vår vän Hawkins här...
var den förste vicesheriffen på plats när Michael arresterades 1978?
Han förhindrade att Loomis dödade Michael.
Vet du att jag ber varje kväll att han ska fly?
Varför gör du det?
För att jag ska kunna döda honom.
Det är en dum sak att be för.
Han ber om ursäkt. Behöver bara sova av sig det.
Cameron vill inte verka elak,
men när han blir full blir han stridslysten och verkar vara en idiot.
Och då verkar jag vara en idiot som går i god för honom.
Jag är trött på att alla sviker mig hela tiden.
Du förtjänar bättre.
Jag menar...
Du är coolast, snyggast. Den trevligaste tjejen i skolan.
Den som inte uppskattar det är galen.
Tack. Det var sött.
Vi sticker.
Jag vet en genväg.
Ur ett kliniskt perspektiv, doktorn,
skulle du säga att Laurie Strode är galen?
Tragedier och våld kan på många sätt förändra ett offer.
De kan vänja sig vid att alltid vara rädda.
Att konstant hysa fruktan.
De kan bli svaga, de kan bli starka...
men det finns också den andra sidan.
Vad då?
Påverkan på förövaren.
Du förstår, det är det som har förbryllat mig i mina studier.
Hur påverkar ett brott som Michaels honom?
Hurdan är känslan?
Går han en slumpmässig väg eller drivs han känslomässigt?
Någonting som utlöser det?
Kanske en ohörbar marschorder inetsad i hans innersta?
Jag vill veta vad han känner.
Jag vill veta vilken form av njutning han får av att döda.
Var är han? Vi måste hitta honom.
Jag ska inte hindra rättvisan den här gången.
Kom ihåg att han tillhör staten.
- Han får inte skadas. - Jaså?
Vi får väl se.
Det är inte säkert här.
Var är Allyson? Var är hon?
Var är Allyson?
Älskling, det är mamma. Ring mig så fort du hör detta.
Polisen evakuerade dansen, jag får inte tag i dig.
Vi går till mormors hus för det är tryggt där.
Hjärtat, det här är mormor.
En polis väntar vid ert hus för att föra dig till oss.
Vi blir tillsammans allihop. Gör som jag säger nu.
- Det är farligt här. - Okej.
Är du okej?
- Ta min hand. - Okej.
Skitdum genväg. Se upp för gifteken. Låt mig inte falla på den.
- Jag har dig. - Nu!
Jag har dig!
Du klarade det. Hurra.
Bra gjort.
- Vad gör du? - Inget...
Du förtjänar bättre, va?
Vad i helvete?
Du är inte ihop med Cameron längre.
Det betyder inte att jag vill vara med dig.
- Jag tyckte du sände signaler. - Nej.
Förlåt. Du får inte berätta för Cameron.
Jag har inte heller några känslor.
- Vänta... - Du är så patetisk.
Jag går hem. Du får klura ut dina egna grejer.
Vem är där? Hallå?
Rörelsedetektor, dummer!
Allyson, jag är jättefull.
Allvarligt, jag blev kåt på partyt,
alla tjejerna som dansade tätt intill.
Deras vackra kroppar gav mig stånd.
Allyson, snälla!
De matade mig med guacamole på sexiga sätt!
Det är inte mitt...
Trevlig Halloween, mr Elrod.
Jag bara... Jag vet inte. Förlåt.
Jag gör inte intrång på din gård.
Försöker ta en genväg med en väldigt söt flicka och jag...
Jag gillar henne, trodde att hon gillade mig också.
Och jag bara...
Har du varit väldigt förtjust i en tjej och inte kunnat få henne?
Ledsen, jag ger mig av nu.
Tack för... jag bara...
Hallå!
Vart tog du vägen? Du uppför...
Du uppför dig väldigt mysko nu.
Hur är det?
Jag går nu...
Jag ska...
Herregud!
Hjälp mig! Hjälp! Någon!
Hjälp mig!
Nån, snälla! Snälla!
Hjälp mig! Snälla!
Hjälp mig!
- Oscar, kom igen. - Snälla, nån!
Snälla, gode Gud!
Snälla, snälla, snälla!
Hjälp mig! Hjälp mig!
Hjälp mig! Snälla!
Oscar!
Hjälp!
Hjälp! Släpp in mig!
Släpp in mig!
Hjälp!
Nån!
Hjälp!
Nån!
Snälla!
Hjälp!
För min dotter ringer inte. Hon sms: Ar inte.
Så den ni har som letar efter henne kan inte identifiera henne.
Vi ska hitta henne och föra henne hit.
Ungar överallt. Hon kan inte...
Karen, vi måste åka till huset.
- Laurie, jag ordnar det. - I 40 år...
- Karen, låt dem göra sitt jobb. - Karen!
Stanna här, doktorn.
- Är du okej? - Han är längre ner på gatan.
Han är tillbaka. Han dödade min vän.
Allt blir bra. Det är okej.
Andas djupt.
Vi för dig till din mamma, okej?
Jag är läkare. Lås dörrarna.
Gå tillbaka till era hus, lås dörrarna.
Vi för dig till din mamma. Bry dig inte om honom.
Tillbaka till era hus nu!
Ni hörde konstapeln.
Tillbaka till era hus! Lås era dörrar.
Vad är det?
Det är min barndom.
Kom.
Välj vad du vill ha.
Jag vill ha en revolver. De hakar inte upp sig.
Ett precisionsvapen med stoppkraft.
För nära håll.
Han väntade på den här natten.
Han väntade på mig.
Jag väntade på honom.
Kom an, Michael.
Allyson, håll ögonen öppna.
Han är här ute någonstans.
- Nära Saint Park. - Uppfattat, centralen.
Jag ser honom.
Titta! Det är han!
Vi tar honom.
Håll i er.
- Kör inte på honom! - Se upp!
Michael!
Skjut honom inte.
- Doktorn. Tillbaka in i bilen! - Nej!
Du dödade honom. Han är död.
- Backa. - Nej.
Jag ska skjuta skallen av den jäveln.
- Låt min patient vara. - Bort från kroppen!
Backa! Jag säger inte det igen. Bort från den misstänkte.
Gå bort...
Helvete!
Hjälp!
Så, det är så här det känns.
Hjälp!
Lämna plats för min patient.
De här människorna vill döda honom
för de brott du har bevittnat.
Detta är den viktigaste chansen att förstå ondskans sinnelag.
När han vaknar är vi redo.
- Redo för vad? - För återföreningen.
Michaels jakt på Laurie Strode
kan var det som håller honom vid liv.
Jag förmodar att tanken på att vara ett rovdjur,
eller fruktan för att bli ett byte,
håller dem båda vid liv.
- Vill du ha en banh mi sandwich? - Vad?
- En banh mi sandwich? - Vad är det? Jag vet inte vad det är.
Jag gillar det med dig, så förutsägbar.
Samma macka varje morgon.
Nej, en banh mi sandwich. Banh mi är i princip
en vietnamesisk version av en fransk baguette.
Det handlar mer om brödet än innehållet i det.
Men din partner, den bäste partnern i världen,
kom överens med vietnameserna på restaurangen
och fick dem att göra din alldeles egen jordnötssmör/sylt-macka.
Det låter äckligt. Jag tänker inte smaka.
Jag har egen mat. Jag är nöjd med min...
- Vill du se? - Ja, jag vill se vad du har.
Kolla här.
- Nybakta brownies. - Okej.
Hemgjorda chokladbrownies. Bakat dem själv.
Det är vad en femåring skulle äta om han kunde göra sin lunch.
Jag arbetade med Michael i åratal.
Jag har inte sett honom i en okontrollerad miljö.
Aldrig hört honom tala.
Trots min uppmuntran, fick jag ingen respons ifrån honom.
Men i kväll existerar så många möjligheter.
- Han talade med mig. - Gjorde han?
Ja, när han mördade min vän.
Han såg på mig och han talade till mig.
Vad sa han?
- Ett ord. - Vad?
Låt mig gå så ska jag säga det.
Du måste säga det. Jag måste veta.
Låt mig gå, stanna bilen så berättar jag.
Vad är det?
Underligt, va?
- Är det Hawkins? - Jag vet inte.
Vad var det för ord?
Var det systerns namn?
Judith?
- Vilket var ordet? - Fan!
Michael.
Hjälp!
606 till 601.
Hawkins.
Svara på radion, pundhuvud.
Hawkins?
606 till 601.
Hawkins, svara.
Hawkins?
- Vi åker och kollar. - Okej.
Säg något.
Ser du honom?
Hawkins, svara.
Vi går och kollar upp det.
Centralen, notera, vi har en skjuten person.
601 syns inte till.
Karen, lamporna.
Vad gör du? Du sa att vi var säkrare här.
Du lyssnade inte när jag talade om den natten. Det här är varför.
Jag har förberett länge för det här.
- Du vill att han ska komma hit. - Så ledsen, Karen.
Så ledsen, älskling.
Hört nåt?
Har ni hört från Allyson?
Hallå!
Hör ni?
Ray!
Karen!
Var är Ray?
Michael är här. Gå ner i källaren.
Gå, älskling. Gå!
Mamma?
Det var fel att låta dig växa upp så, men jag kan åtminstone skydda dig.
Inget ska hända dig.
Jag vet att du tänkte att detta var min bur.
Jag är rädd.
Jag måste avsluta det.
Mamma.
- Jag älskar dig. - Jag älskar dig.
Kom ut, Michael.
Mamma?
Mormor?
- Älskling. - Mamma.
Han kommer. Kom.
Älskling, kom.
Jag kunde inte hitta er.
Det är okej. Det är okej.
- Jag är inlåst i en bur. - Det ordnar sig.
Allt kommer att bli bra.
Mamma, jag är ledsen. Jag försökte hindra honom från att komma hit.
Okej.
Stanna här.
Backa. Var bakom mig.
Stanna bakom mig.
Mamma!
Hjälp oss!
Jag kan inte göra det.
Jag är ledsen. Jag kan inte göra det.
Jag har dig.
Trevlig Halloween, Michael.
- Kom, Allyson. - Spring!
Allyson, kom!
Karen, kom igen, älskling.
Herregud!
Jag har dig!
Allyson, spring!
Nu! Nu!
Kom igen, Karen.
Allyson, spring!
Okej, det är inte en bur.
Det är en fälla.
Adjö, Michael.
Herregud. Någon kommer.
- Håll henne. - Jag har henne.
Spring, älskling!
Hallå!
Hjälp oss.
.:: TWA - Your Source Of Quality! ::. www.nordicB.org
Denna film är tillägnad MOUSTAPHA AKKAD.
Ansvarig utgivare: Zoran Slavic United International Pictures AB
(Copyright) Översättning: Per Johansson BSO 2018