Земля. До війни.
Нью-Йорк, до мого народження.
Місто, яке я бачив на фотографіях.
Я тебе знаю...
Але ми не зустрічалися.
Я з тобою...
Але не знаю твоє ім'я.
Я розумію: це сон.
Але відчуваю, що це більше ніж сон.
Це наче спогади.
Але як це можливо?
14 березня 2077 року.
П'ять років після обов'язкової очистки пам'яті.
А мені все ще сняться ці сни.
Нас із Вікторією відрядили разом.
За два тижні нашу місію буде закінчено, і ми приєднаємося до інших.
У мене виникають запитання, а в неї ні.
Її не хвилюють речі, що турбують мене.
Уже півстоліття, як падальники знищили Місяць.
Залишивши свою вмираючу планету, вони прийшли захопити нашу.
Без Місяця на Землі настав хаос.
За кілька годин землетруси зруйнували міста.
А цунамі змили те, що від них залишилося.
Тоді почалося вторгнення.
Ми зробили те, що мусили.
Використали ядерну зброю.
Ми виграли війну, але втратили планету,
отруївши її,
зробивши безлюдною.
Люди, що вижили, залишили Землю.
Ми збудували Тет, космічний командний центр,
тимчасову орбітальну станцію, до переселення на Титан,
найбільший супутник Сатурна.
Усі люди тепер там.
Майже всі.
Ми з Вікою виконуємо свою роботу до закінчення вахти.
Ми охороняємо гідроплатформи,
які перетворюють морську воду на термоядерну енергію для нової колонії.
Від неї залежить виживання людства.
Дякую за каву.
Залишки армії падальників продовжують зривати місію.
Уночі вони атакують наші дрони, а вдень намагаються вбити мене.
Вони продовжують битися, невідомо чому.
Центр каже, ми добре працюємо.
Ми ефективна команда.
Віка - мій офіцер зв'язку.
Вона мене пильнує.
Я ремонтую дрони.
А дрони стежать за всім.
Віка хоче залишити Землю.
Щодо мене, я не впевнений.
Мене не залишає почуття, що незважаючи на все те, що сталося...
Земля - досі мій дім.
Джек Гарпер, технік 49.
ТЕХНІК 49. ПІДТВЕРДЖЕНО
Доброго ранку, Бобе.
Веже, перевірка зв'язку.
Технік 49 з ремонту дронів, обслуговування гідроплатформ.
Усі системи «Бульбашки» працюють.
Готовий до вильоту.
Зрозуміло, техніку 49, виліт дозволяю. Бережи себе.
Як завжди.
Ні, не завжди.
Гаразд, ти права.
Попрацюю над цим.
ПОЗА ЕФІРОМ
Добре. Тет буде в ефірі за 30 секунд.
Передаю координати гідроплатформ.
Підтвердь візуальний контакт.
Є контакт. Гідроплатформи качають морську воду.
Бачиш, Бобе?
Дрон 185 наче в порядку.
185-й, 199-й
166-й, 172-й.
Джеку, у нас два дрони зламано.
От чорт.
Зачекай, центр виходить в ефір.
Зв'язок із Тетом.
Привіт, босе.
В ЕФІРІ
Веже 49, говорить командний центр. Як справи цього чудового ранку?
Черговий день у раю, Саллі. Завантажую дані.
Бортовий журнал 49, день 1642-й, обслуговування гідроплатформ.
-У мене два... -У вас два дрони зникли.
Порушено захист периметру.
Зрозуміло, передаю техніку. На зв'язку.
Джеку, 166-й у квадраті 37.
Надаю азимут на маяк.
Спочатку займися ним.
166-й
Прийнято. Вирушаю.
Центре, технік 49 прямує в квадрат 37.
Прикриватимете периметр дроном 109?
Ніяк ні, 109-й у доку. Чекає на запчастини.
Джек має знайти дрони й відремонтувати.
Платформи не можна залишати без нагляду вночі.
Зрозуміло.
Веже, хіба Джек не ремонтував 166-й нещодавно?
Джек їх усіх ремонтував.
Якби ми мали запчастини, які просили,
зараз мали б більше ресурсів для роботи.
Зрозуміло. Робимо все можливе.
-Ви ефективна команда? -Так, звичайно ефективна.
Ваше завдання на сьогодні відновити 166-й і знайти 172-й.
Відремонтуйте їх до заходу сонця -
і після повернення на Тет я вас пригощаю.
Ловлю на слові, Саллі. Лише два тижні. Ми рахуємо дні.
Добре.
Ну ж бо, Бобе. Допомагай, друже.
Техніку 49?
Джеку?
Прийом, веже.
Що сталося? Я втратила тебе на секунду.
Невже?
Наближаюся до місця.
Ось і дрон.
Є чисельні мертві падальники.
Дрон 166 відчайдушно бився.
Є ознаки руху?
Жодних слідів падальників.
Але в мене видимість обмежена, низький кут центру.
Зрозуміло.
Я спускаюся.
Починаю ремонт.
Прикривай мене.
Як завжди.
Знаєш, я читав про ту гру.
Грали саме тут.
-Останній супер кубок. -Тільки не кажи, що це була подія.
Саме так і було.
Розрив у чотири очки.
М'яч у 50 ярдах.
Секунди до кінця гри.
Розігрується м'яч,
а квотербек його впускає.
Катастрофа.
Схоже, гру програли.
Зміщення енергозони за показниками.
У тебе немає інструменту.
І новий паливний елемент не допоможе.
І ось той квотербек підхоплює загублений м'яч.
Чекай, що ти там зробив?
А на нього суне стіна лайнбекерів.
І тоді він запускає м'яч, гадки не маючи, хто на тому кінці поля.
Відчайдушна спроба.
Глядачі підхопилися з місць і слідкують за м'ячем у повітрі.
А на полі новачок, з лави запасних.
Він вистрибує з натовпу...
І - тачдаун!
ТРИВОГА
Ворог! Ліворуч!
Джеку?
Усе добре, Віко.
Це лише пес.
Гей.
Пішов. Забирайся звідси.
Пішов! Геть!
Біжи!
Технік 49 Джек Гарпер.
Не треба дякувати.
166-й знову в строю.
Два дрони збито сьогодні.
Десять паливних елементів украдено за місяць.
Ці падальники стають сміливішими.
Гідроплатформи заберуть усю воду.
Коли закінчимо, їм залишиться лише пил і радіація.
Якась нісенітниця.
Ми виграли війну.
Чому нам треба залишати Землю.
Залишилося два тижні, Джеку.
І ми вирушимо на Титан.
Так.
У нас ще один дрон.
Треба його знайти.
Без маяку це як шукати голку в стозі сіна.
Пограємо в місцеві ігри.
Веже, я знайшов 172-й...
На дні наче колодязя.
Я його не бачу, але чую.
Тет надто низько, я тебе ледве бачу.
Як ситуація?
Усе добре, так.
На поверхні жодних ознак падальників.
Тет буде поза ефіром за 15 хвилин.
Після цього ти сам по собі.
Центре, викликає вежа 49.
Джек знайшов дрон 172.
Приступив до відновлення.
Запитую для нього підкріплення якнайшвидше.
Бачу дрон 172.
Джеку?
Що за чорт?
От лайно.
Джеку!
ЗНИЩИТИ
166-й
Технік 49 Джек Гарпер.
Гей!
Ні, та ви що. Тільки не мій мотоцикл!
«І тим почесніша загибель, Коли то безнадійний бій,
За кості пращурів своїх, За храм своїх богів».
Джеку?
Так, зараз іду.
«ПІСНІ СТАРОДАВНЬОГО РИМУ» ТОМАС МАКОЛЕЙ
Як справи у 109-го?
-Літатиме? -Навряд чи.
Без броні це легка мішень.
Поговорю із Саллі про броню вранці ще раз.
-Добре. -Черговий раз.
Що таке, Джеку Гарпере?
Де ти це взяв?
Росла в...
Облиш, ти знаєш правила.
Нехай я зануда, але ти не уявляєш,
які токсини можуть там бути.
-Це квітка, Віко. -Річ не в тім.
Ми майже досягли цілі,
і зараз немає потреби піддавати це ризику.
Добре.
Щодня ти спускаєшся туди...
і бачиш, що ми втратили.
Але ми свою справу зробили, Джеку.
Час залишити Землю.
Не думаю, що сьогодні вони хотіли мене вбити.
Падальники.
Вони намагалися мене впіймати.
Їм тебе не отримати.
Ходімо.
Треба тобі якось полетіти зі мною.
Я знайшов одне місце, хочу тобі показати.
Мені теж є що тобі показати.
Гей.
Боже мій.
В одній із гідроплатформ розплавилася зона реактора.
Відновлення неможливе.
Веже 49, ви поставили під удар усю операцію.
Я маю знати, що саме сталося.
Джек гадає: падальники запустили украдений паливний елемент
в отвір для забору води.
Веже, чекайте.
Веже, у мене дивний сигнал у квадраті 37. Ти це бачиш?
Так.
Це точно падальники.
Це не наш пристрій.
Джеку, сигнал спрямовано в космос.
Дію.
Веже, за нашими даними у вас зникло ще дев'ять паливних елементів.
-Підтвердьте. -Не підтверджую. Їх десять.
Дрон 172 було втрачено вночі.
109-й у бойовій готовності, як отримаємо броню.
Для захисту платформ дронів досить.
-Я перевірила цифри. -Цифри перевіряємо ми, веже.
Наказую дронам зайняти оборонну позицію.
-Зрозуміло. -Наша справа - керувати платформами.
Вам наказано захищати їх. Ми не можемо втрати ще одну.
Вам зрозуміло?
Так точно.
Ви з Джеком ефективна команда?
До біса ефективна.
ПОЗИВНІ СИГНАЛУ: НЕВІДОМІ
Джеку?
Ти прямо над ним. Ти його бачиш?
Джеку?
Так, бачу.
Тут якийсь ретранслятор.
Падальники використовують будівлю як антену.
Можеш розшифрувати?
ШИРОТА. ДОВГОТА
Це координати.
Квадрат 17.
Це бісовий приводний маяк.
Квадрат 17.
Що там є?
Нічого. Там сама пустота.
Що коїться?
Навіщо падальникам посилати сигнал у космос, Джеку?
Вирубаю його.
Техніку 49, перевір курс. Ти прямуєш до кордону.
Радіація підсмажить тебе із середини, ти й не відчуєш.
Усе гаразд, Віко. Я в курсі.
ЗОНА РАДІАЦІЇ
Перевірю периметр перед поверненням на базу.
Зв'язок може обірватися.
Джеку, залишайся на зв'язку. Я маю знати, де ти.
Зрозумів?
Джеку, прийом?
Саме так, Бобе.
Ти знаєш, куди ми летимо.
«НЕКСТ ІН ЛАЙН», «ДЮРАН ДЮРАН», «БЛУ ОЙСТЕР КАЛТ».
Сумуватимеш без мене?
Я сумуватиму за цим місцем.
Тут було б чудово.
Так, було б чудово.
Віко? Ти це бачила?
Джеку, де ти був?
Космічний об'єкт упав у квадрат 17.
Це координати маяку.
Саме так.
Я його бачив. Схожий на капсулу.
Джеку, центр майже поза ефіром.
Я лечу туди.
Центре, у нас невпізнаний об'єкт у квадраті 17.
Він опустився за координатами з маяку падальників.
Технік на підльоті.
Веже, ефір закінчується,
але дрони мобілізовано й спрямовано на ціль.
Відкликайте техніка.
Зрозуміло.
Джеку, центр тебе відкликає. Дрони впораються.
Ні, веже.
Доки Тет поза ефіром, ми наглядатимемо.
Хочу знати, що все чисто.
Саллі, технік перевірить рівень безпеки.
Веже, достатньо втрат на сьогодні.
Відкликайте техніка. Зрозуміло?
Так. Центре...
Джеку, тобі наказ повертатися. Дрони розберуться.
Я на місці.
Джеку, я тебе не бачу. Центр поза ефіром.
Віко, схоже на один із кораблів землян.
Він давній. Виглядає...
...як до війни.
Падальники приземлили його, Джеку.
Слідів падальників немає.
Техніку, це твоє командування.
Наказую тобі повернутися на вежу негайно.
Приземлююся.
Це люди.
Веже, є ті, що вижили.
Їх четверо, ні, п'ятеро.
Це люди.
Ю. РУСАКОВА
КРИТИЧНИЙ СТАН
Припинити вогонь!
Віко, дрони стріляють у тих, хто вижив.
Джеку, Тет поза ефіром. Я не контролюю дрони.
Припинити вогонь!
Джек Гарпер, технік 49.
ЗНИЩИТИ
Відвали, сучий ти сину!
Відвали!
Відкривай двері.
Віко!
Принеси аптечку.
Неси аптечку!
Про неї треба доповісти.
І доповісти, що дрони розстріляли команду нашого корабля.
Що центр скаже на це.
Це дихальна рідина. Вона має вийти.
Джеку.
Ось. У вас зневоднення.
Де ми?
Я Вікторія, а це Джек.
Як твоє ім'я?
Юлія.
Юліє.
Мені шкода це казати, але ви розбилися.
Ваш корабель упав.
Джеку вдалося витягти вас з уламків.
Більше ніхто з команди не вижив.
Як це?
Лише вам це вдалося.
Мені шкода.
Ви довго були в стані дельта-сну.
Легка дезорієнтація - це нормально.
Як довго?
Шістдесят років. Щонайменше.
Треба повернутися до корабля.
Надто небезпечно. Вам потрібен відпочинок.
Віко...
Не чіпай мене.
Ваш корабель повернувся за сигналом маяку із Землі.
Ви що-небудь знаєте про це?
Якою була ваша місія?
-Це секретно. -У нас немає даних про «Одіссея»...
Я нічого не можу сказати, доки не дістану бортовий самописець із корабля.
Юліє, багато що змінилося за 60 років.
Поки ви спали, на Землю напали.
Звемо їх падальниками.
Вони знищили наш Місяць, а з ним і півпланети.
І вторглися на Землю.
Ми виграли війну, але Землю було зруйновано.
Усі люди зараз на Титані, супутнику Сатурна.
Або на орбітальній станції, готові вирушити на Титан.
Ми тут для захисту й ремонту дронів.
Ми команда зачистки.
Ви втратили команду.
Усе.
Якщо хочете побути на самоті, ми розуміємо.
Дрони розстріляли всю її команду.
-Якби не я... -Хочу, щоб її тут не було.
Віко...
Ти пам'ятаєш щось до нашої місії?
До очистки пам'яті?
Наша робота - не пам'ятати.
Пам'ятаєш?
Ти пам'ятаєш її?
Джеку!
Маяк падальників привів її на Землю.
Ми не знаємо, хто вона.
Або що вона.
Давай просто переживемо цю ніч, добре?
Літаєш на цій штуці?
Так.
Що буде далі?
Тет скоро вийде на зв'язок.
Вікторія доповість про твоє спасіння.
Вони пришлють когось по тебе.
З Тета?
Так.
Мені треба дістатися бортового самописця.
Падальники діють вночі.
-Зараз вони можуть бути там. -Я маю знати, що сталося.
Ти теж маєш знати.
Будь ласка.
Джеку?
-Джеку, що ти робиш? -Віко...
Віко, вона льотчик.
Вона хоче побачити корабель і забрати самописець.
Ти б теж цього хотіла.
Джеку...
Мені тебе не захистити.
Ні, я розумію.
Моя відповідальність.
Я їх не врятував.
Джеку!
Джеку, ти мене чуєш?
ОБЕРЕЖНО
Гаразд, час іти.
Джеку.
Я його знайшла.
Джеку!
АВАРІЙНЕ ПОВЕРНЕННЯ. АКТИВАЦІЯ АВТОПІЛОТУ
В ЕФІРІ
Веже 49, як справи цим чудовим ранком?
Черговий день у раю.
Саллі...
Джек...
Він вирушив у ранкове патрулювання, і зв'язок з ним було втрачено
біля каньйонів квадрату 17.
Я знаю, у нас не вистачає дронів,
але запитую один для перевірки території.
ЦЕНТР
Про всяк випадок.
Зрозуміло, веже. Відряджаю 185-й у квадрат 22.
«І тим почесніша загибель, Коли то безнадійний бій,
За кості пращурів своїх,
За храм своїх богів».
Я наглядав за тобою, Джеку.
Ти допитливий.
Що ти шукаєш у тих книжках?
Вони повертають старі спогади?
Вам з мене нічого не витягнути.
Пам'ять стерто для безпеки...
Для безпеки місії. Так.
Твої цінні спогади не мають дістатися ворогам, вірно?
Скажи мені.
Чи бачив ти падальника зблизу?
Звичайно ні. Ти лише ремонтуєш дрони.
«Не залітай в зону радіації».
«Не став зайвих запитань».
Частина робочих обов'язків.
Світло.
Ми не прибульці, Джеку.
Ми люди.
Але бути людьми - для нас проблема.
Старі стелс-технології
закривають нас від ваших сканерів.
Шифрування голосу.
Чуєш мене, Джеку?
Це спантеличує дронів.
Принаймні, здебільшого.
-Дрони запрограмовані... -Убивати людей, Джеку.
Ти бачив, що вони зробили з капсулами.
Вони й тебе мало не розірвали, коли ти рятував ту жінку.
Навіщо ти її врятував?
Будь-хто так вчинив би.
Будь-хто.
Цікаво.
Ми марнуємо час.
Дрон відстежить його тут.
Це сержант Сайкс.
Вважає мене дурнем, бо я привів тебе сюди.
Сподіваюся, ти доведеш протилежне.
Центре, бачу біологічний слід біля каньйонів.
Підтвердьте генетичний код.
Зачекайте.
ДНК підтверджено. Це Джек.
Віко, ти в порядку?
Усе добре між вами?
Звичайно.
Ви досі ефективна команда?
Найефективніша.
Як завжди.
Ми вели бій на полі й програвали.
Тож і вирішили: «Якого біса? Зробимо дальній пас».
Десятки років пішли, щоб зламати коди GPS.
Ось як ви опустили «Одіссея».
Навіщо?
Компактний реактор «Одіссея» розроблено НАСА.
Його важко дістати.
Як тобі вистава минулої ночі?
Це лише один паливний елемент.
Уяви, що як їх буде 10, а вони зі збройного плутонію.
У нас є ядерна зброя і дрон, щоб її доставити.
Але в нас немає доступу.
Дрон не знає нас.
Він знає тебе, Джеку.
Ти нам потрібен, щоб запрограмувати дрон.
Змусь його доставити бомбу на Тет.
Закінчи цю війну.
Там люди.
Сержанте.
Запрограмуй дрон повернутися на Тет.
Він має потрапити до центру.
Іди до біса.
На це немає часу.
Гей.
Ні.
-Пішли! -Підніми його.
185-й
185-Й ПОЗА ЕФІРОМ
Центре, 185-й щойно зник із радару.
Зрозуміло, веже. Ми це бачимо.
Запитую два додаткових дрони.
Якщо один тут, то з'являться інші.
Вони не зупиняться, поки не знайдуть мене.
Вони зрівняють це місце із землею.
Відпусти нас - і я їх відізву.
Це ваш єдиний шанс.
Я був у вашій...
«зоні радіації».
Якщо шукаєш правду...
Ти знайдеш її саме там.
Ти ризикуєш усіма нашими життями.
Усім.
Чому ти думаєш, що він інший?
Вона так думає.
НИЗЬКИЙ РІВЕНЬ ПАЛИВА
ЧЕРГОВИЙ ДЕНЬ У РАЮ
Центре, я знайшла техніка в квадраті 37.
Можете відмінити розшук.
Зрозуміло, веже. Рада, що Джек цілий.
Відряджаю дрони на патрулювання платформи.
Куди ми тепер?
Хто ти?
Що ти мені не кажеш?
Джеку...
Що ти робила на «Одіссеї»?
Яка була місія?
Дослідницький політ на Титан.
Мій перший.
Такою мала бути моя місія.
За шість тижнів до запуску радари засікли інопланетний об'єкт.
Нас відправили перевірити.
Усіх занурили в дельта-сон.
Мабуть, вас із Вікторією розбудили першими.
Що?
Тим об'єктом був Тет, Джеку.
Тет був нашою місією.
Це неможливо.
Ніяк неможливо!
Хто ти?
Я твоя дружина.
Не знаю, що сталося,
але ти не той, ким себе вважаєш.
Джеку, ми були тут.
Ти запросив на побачення,
привів мене сюди, на вершину світу.
Я бачила, як ти нервував того дня.
Саме тут, Джеку.
Ти сказав...
«Подивися в бінокль -
і я покажу тобі майбутнє».
І я підніс обручку.
-А ти сказала... -«Так».
Це ти.
Це саме ти.
Привіт.
Ходімо.
Віко, я повертаюся.
Не доповідай центру. Як зрозуміла?
Як зрозуміла?
Віко, відкрий двері.
Не наближайся до мене.
Я не хочу це чути.
Тут небезпечно,
і нам треба забиратися звідси.
Це завжди була вона.
Чи не так?
Віко...
Вона моя дружина.
Центре, це вежа 49.
Продовжуйте, веже.
Ні.
У мене проблема з техніком.
Ти не розумієш, що робиш.
-Він знайшов жінку на місці катастрофи. -Послухай.
І ця жінка ускладнює
виконання його обов'язків.
Ні.
Шкода це чути, Віко.
Ви досі ефективна команда?
Віко...
Відкрий кляті двері, Віко!
Ні.
Ми не ефективна команда.
Віко, будь ласка.
Зараз нам треба йти.
Я не... Я нікуди не піду, Джеку.
Я знаю одне місце.
Там безпечно.
Я полечу на Титан.
Титану немає.
Нам збрехали.
Відчепися від мене.
Віко, є речі...
Ти маєш дізнатися.
Я не хочу знати!
Джеку.
ЦЕНТР НА ЗВ'ЯЗКУ
Привіт, Джеку.
Боюся, ми не знайомі.
Що ви наробили?
Твоєї провини тут немає.
Дрони ненадійні.
Іноді трапляються невдачі.
«Невдачі»?
Ви її вбили.
Знаю, це трагедія.
Вона була чудовою людиною.
Джеку, ми чекаємо на тебе в центрі.
Мені дозволено тобі повідомити, що на тебе чекає нове завдання.
На тебе й на жінку, що вижила.
Вона потрібна нам тут.
Привези її.
Проведемо співбесіду, а далі все можливо.
Час повертатися додому, Джеку.
Джеку?
Джеку.
Мені шкода.
171-й, 166-й, 100-й.
Тримайся.
166-й
Блискавка.
Такий і був план.
Потрібне прикриття.
Туди.
166-й
180-й
-Ти в порядку? -Ні.
ЗОНА РАДІАЦІЇ
Не хвилюйся, туди не летимо.
УДАР. ВІДСТАНЬ. ЗОНА РАДІАЦІЇ
-Ми загинемо? -Ні!
Можливо.
Джеку!
166-й
Сучий сину.
Чекай тут.
Хто це?
Гей!
Зачекай!
Гей!
Кидай зброю!
Усе гаразд.
Стояти!
166-й
Треба вирубити цей дрон.
Не рухатися!
Джеку!
Усе добре.
Юліє.
Юліє!
Не чіпай мене.
Тримайся.
Просто почекай.
52
Джеку Гарпер, технік 52.
ТЕХНІК 52. ПІДТВЕРДЖЕНО
ВЕЖА 52
Привіт.
Ось ти де.
Що сталося? Ти в порядку?
Об'єкт перетнув кордон, і я тебе загубила.
Помилкова тривога.
Я маю повертатися.
Ти вдома, а я залишусь без поцілунку?
Що там таке?
Я тут думав...
Може, спустишся зі мною?
На поверхню.
Полетимо зараз.
Зараз?
Так.
Серйозно?
Ти не повіриш, що там внизу.
Джеку...
Ти знаєш правила.
Так.
Облишмо це.
Не хочу про це говорити.
Добре.
Буде боляче.
Оце так день, Бобе.
Ти завжди любив цю пісню.
Я не він.
Я це знаю.
Але я люблю тебе,
скільки себе пам'ятаю.
Не знаю, як інакше сказати.
Знаєш, що ти мені якось сказав?
Ти сказав, що як усе скінчиться, ти побудуєш будинок біля озера.
Ми там старітимемо
й товстішатимемо разом.
І сперечатимемося.
Можливо, напиватимемося.
Дуже романтично.
А тоді помремо...
І нас поховають на лузі біля озера.
І світ забуде про нас.
Але ми завжди будемо одне в одного.
Я пам'ятаю.
Це твої спогади, Джеку.
Наші.
Ти - це твої спогади.
Доброго ранку.
Я хотів провести решту свого життя тут.
Це можливо.
Я маю йти.
Тим людям потрібна моя допомога.
Повернемося, коли все закінчиться.
Обіцяй мені.
Так, повернемося.
Ти на секунду змусив мене сумніватися.
Думав, ти не повернешся.
Треба довести, що він неправий.
Погано виглядаєш.
Ви б бачили іншого.
Якщо б я розповів тобі,
ти б подумав, що я не при собі.
Я і зараз так думаю.
-Малкольм Біч. -Юлія Гарпер.
Ходімо.
Центре, бачу біологічний слід біля каньйонів.
Підтвердьте генетичний код.
Зачекайте.
ДНК підтверджено. Це Джек.
Центре, 185-й пропав із радарів.
Зрозуміло, веже. Ми це бачимо.
В ЕФІРІ
ЦІЛЬ ВИЗНАЧЕНО
Я й року в армії не прослужив, коли з'явився цей бісів Тет.
У мене на очах знищили Місяць.
Прямо в нічному небі.
Я не міг повірити.
Після цього природа взяла своє.
Материкова порода навколо Чикаго
вберегла нас від цунамі й землетрусів.
Голод скосив майже всіх.
Тоді Тет відрядила військові кораблі.
Двері відчинилися...
І вийшов ти.
Астронавт Джек Гарпер.
Тисячі таких, як ти.
Пам'ять стерто.
Запрограмовані вбивати.
Вони захопили одного з кращих
і повернули проти нас.
Ані душі.
Ані людяності.
Тет.
Досконала машина.
Вона поглинає одну планету за іншою заради енергії.
Другою фазою були дрони.
Тоді ремонтники.
П'ятдесят років ми дивимося, як висмоктують усі соки з нашої планети.
Та одного дня...
я побачив, як ти приземлився.
Дрон потребував ремонту.
Того дня серед сміття була книга.
Ти її підібрав.
Ти її вивчав.
І я подумав: ось шлях.
Коли ти став перед дроном, щоб її врятувати...
Я знав.
Твоя особистість десь в середині.
Я лише мав знайти шлях її повернути.
Обережно.
-Пильнуйте. -Напоготові.
Розступіться.
Ну ж бо, це його дратує.
Навіть у зброї є нерви.
Ні, це просто машина.
Я - це зброя.
Хотів би я глянути в обличчя цій тварюці, коли він підірветься.
Це буде подорож в один кінець.
Але воно того варте.
З поверненням, командувачу.
Давайте, опускайте!
Відкрити ворота!
-Чорт! -Розбігаймося!
Отримай, сучий сину!
Гей!
Джеку!
Я в порядку.
Дрон.
Запусти дрон.
Його втрачено.
Думав, ми впоралися.
Правда.
Я сам доставлю бомбу.
Тебе приб'ють, як муху.
Ні, якщо я теж піду.
Ні.
Вона просила привезти мене.
То й привези мене.
Полетимо разом.
Це нагадує мені дім.
Готовий?
Джеку.
Мрій про нас.
Джеку.
Бортовий самописець космічного корабля «Одіссей».
3 травня 2017 року.
Що, Бобе?
Летимо в космос?
Доброго ранку від друзів із центру керування польотами, «Одіссею».
Доброго ранку. Це командувач Джек Гарпер.
Дякую за вітання після пробудження.
Механізми перевірено.
Навігаційні системи працюють.
Відстань до об'єкту 250 км...
12 градусів нижче вектору, швидкість наближення 200 км/г.
Зрозуміло. Рада тебе бачити, Джеку.
Після 39 днів сну ти готовий працювати.
Саме так.
Наступний запуск двигуна підніме вашу орбіту
на рівень наближення в 50 км, де й тримайтеся.
Зрозуміло. Тримаюся в 50 км від об'єкту для оцінки сканерами.
Дані в системі.
До запуску: три, два, один...
Запуск.
Бачимо запуск двигунів.
Є дані щодо об'єкту?
Ніяк ні. Ані теплового сигналу. Ані електромагнітної радіації.
Ознаки життя відсутні.
Як решта членів екіпажу?
Другий пілот Вікторія Олсен скоро приєднається.
Решта екіпажу залишаються в дельта-сні.
Ю. РУСАКОВА
Зрозуміло.
Ти таку гру вчора пропустив.
Що я казав? Ніяких розповідей про вчорашню гру.
Я сам подивлюся, коли повернуся.
Не встиг прокинутися - і про футбол?
-Доброго ранку, Віко. -Доброго, Саллі.
Як справи цього чудового ранку?
Черговий день у раю.
Глянь сюди.
-Для історії. -Так.
Техніку 49, ви наближаєтеся.
Привіт, Саллі.
Непростий був ранок, га?
На борту ще одна людина, Джеку.
Це Юлія Русакова,
жінка, що вижила після падіння капсули.
Сповісти про свої наміри.
Доставляю ту, що вижила, як ти вимагала.
Ми з нею більш ефективна команда.
Дозволяю вхід у середину.
Центре, у нас непередбачена ситуація.
Після запуску двигуна ми мали тримати дистанцію в 50 км,
але радар показує її скорочення.
Ми прискорюємося в напрямку об'єкту.
Треба запустити маневрові двигуни.
-Запускай. -Даю координати.
-Вектор тяги. -Готово.
-Носові двигуни. -Запущені.
Готова? Уперед.
Центре, маневрові двигуни на повній тязі.
Дуже сильна вібрація.
Ми не відриваємося від об'єкту.
«Одіссею», телеметрія показує надмірні навантаження.
Зменшити тягу. Зрозуміли?
Зменшую тягу.
Центре.
-Центре? -Центре?
Саллі?
Відстань до об'єкта швидко скорочується. До контакту - 2 хвилини.
Я від'єднаю спальний модуль.
Він запрограмований залишатися на орбіті.
В командному модулі я відірвуся без баласту.
-Повертайся в капсулу. -Нізащо.
-Це наказ! -Джеку, ні, ми команда.
Треба від'єднуватися, Джеку! 30 секунд!
Мрій про нас.
Джеку!
КІНЕЦЬ ЗАПИСУ
Техніку 49, заходьте на курсовій швидкості.
Так, захожу.
Готуйся, Бобе.
Досить уже тремтіти.
Джеку, я помітила, що в тебе прискорене дихання й серцебиття.
Хвилююся від зустрічі з тобою, Саллі.
Нещодавно склалася картина невідповідної поведінки.
Так.
Мені шкода через це.
Аналіз голосу показує, що ти брешеш мені, Джеку.
Скажи, навіщо ти тут.
У тебе п'ять секунд.
Я хочу, щоб Юлія жила.
Я хочу, щоб наш вид вижив.
А це єдиний шлях.
Дозволяю приземлення. Атмосферу увімкнено.
Вітаю вдома, Джеку.
Виходьте.
Джеку, ти правильно вчиняєш.
Я не знаю, що ти таке й звідки...
Але я хочу тобі розказати про книгу, яку читав.
Історія стародавнього Риму, міста, яке ти знищила.
Історична книга.
Був такий хлопець на ім'я Горацій...
Він утримував міст один проти цілої армії.
І ось що сказав Горацій:
«І тим почесніша загибель...»
Ти не маєш помирати, Джеку.
Вона теж.
Усі помирають, Саллі.
Річ у тому, щоб померти гідно.
Джеку, це не та людина, що ти обіцяв.
Ні, не та.
Горацій сказав: «І тим почесніша загибель...
...Коли то безнадійний бій...»
Дрони! У середину! Хутко!
«...За кості пращурів своїх...
...За храм своїх богів».
Я тебе створила, Джеку.
Я твій Бог.
Пішла ти, Саллі.
Земля. Після війни.
Три роки пройшло, як я бачив твоє обличчя.
Цікаво, чи з'являюся я тобі ночами уві сні,
а вдень у спогадах.
Чи мариш ти про мене, як я марив про тебе?
Цікаво, чи бачиш ти мене, коли дивишся на неї?
Мамусю, дивися.
Якщо в нас є душі, їх створено з любові, яку ми розділяємо,
яка не марніє з часом,
яку не поглине смерть.
Три роки я шукав дім, який він збудував.
Я знав, він десь має бути.
Бо я знаю його.
Я - це він.
Хто це?
Я Джек Гарпер.
І я вдома.
Переклад субтитрів: Олена Козар