הבעות, זה כל מה שנשאר לי.
אין לי מילים כגיבוי. כי הלשון שלי ארוכה ושטוחה...
ולכן היא ממש לא יעילה לצורך צלילים מרובי-הברות.
וזאת הסיבה שאני כאן עכשיו...
מחכה שדני יחזור הביתה...
רובץ בתוך שלולית שאני עשיתי.
יו, אנז!
אנזו?
אני שומע את הדאגה בקולו.
מה קרה, חבר שלי?
אוי, אנז.
אני מריח את היום שעבר עליו.
שמן מנועים ודלק... ועוף בגריל.
אתה יכול לקום, חבוב?
אני פה, חבוב. אני פה איתך.
אוקיי.
אילו רק יכולתי לדבר...
הייתי אומר לו לא לדאוג.
ראיתי פעם בטלוויזיה סרט דוקומנטרי על מונגוליה.
במונגוליה הם מאמינים שכשכלב סיים את חייו בתור כלב...
בגילגול הבא שלו הוא יהיה אדם.
אני פה איתך, חבוב.
הינה הוא.
אני מבין שזה אומר שאאבד את כל הזיכרונות ואת כל החוויות שלי.
אבל יש לי תוכנית.
אני אנסה להטביע בתוך הנשמה שלי את כל מה שאני יודע...
ואשא את זה כל כך עמוק בתוך כיסי הקיום שלי...
שכשאפקח את העיניים ואביט בידיים החדשות שלי...
אני כבר אדע.
ככה, אנזו שלי.
אני אהיה מוכן.
אני אזכור.
הוא בחר בי מתוך ערימה של גורים.
ערבוביה של כפות וזנבות.
הוא עצר בחווה בדרך הביתה מהמסלול ביאקימה.
כבר אז ידעתי שאני שונה משאר הכלבים.
פשוט הרגשתי שהנשמה שלי יותר... אנושית.
זה. ברור לגמרי שאת זה.
הכי מובחר בכל השגר. -היא תמיד אמרה את זה.
רק רגע. אותו חשבנו להשאיר אצלנו.
גם הוא תמיד אמר את זה.
היי.
כמה?
וכך קיבלתי הצצה ראשונה לשארית חיי.
- אמנות המירוץ בגשם -
טוני! דני הגיע.
היי-היי!
חכו ותראו.
לא ידעתי שאתה מתכוון לקחת גור. -גם אני לא.
ראיתי שלט בדרך ו... אני לא יודע, קרה לי משהו.
נכון, אנזו?
"אנזו"? כמו פרארי? גדול.
אתה לא יכול לטפל בכלב. אתה אף פעם לא בבית.
אתה הולך להרוס לי? החבר הכי טוב שלנו, הולך להרוס את הרגע המיוחד.
אני אקח אותו איתי. הוא יהיה הקמע שלי.
אתה בא להופעה שלנו הערב? אנחנו החימום ל"סקופס" ב"דייב".
לא, הוא לא יכול. הוא צריך לטפל בגור החדש שלו.
הוא כבר מביא לי מזל.
התקשרו אליי הבוקר. הם צריכים נהג נוסף.
כן, בטח. אני אשאיר לך כרטיס בשער.
אוקיי. שניים.
איך אמרת שקוראים לו?
נכון.
אהבתי את הבית החדש שלי.
אמנם היה חסר בו דשא, אבל חשבתי שאסתדר.
אנזו, לא! דון, אני אחזור אליך.
ו... עכשיו.
אוקיי, חבוב, תזרים.
דני גילה עניין חריג בהרגלי עשיית הצרכים שלי.
עכשיו. קדימה.
אוי...
ברור.
אוקיי, חבר שלי...
הולכים לישון. יום גדול מחר במרוץ.
תהיה טוב.
תישן קצת, אוקיי?
אוקיי.
בסדר.
אוקיי.
כמובן. רק לשפשף פנימה...
מאוחר יותר למדתי שקוראים לזה טלוויזיה.
ועם הזמן אלמד ממנה הרבה על ההתנהגות האנושית.
אבל באותו לילה הרגשתי כאילו היא חלון לעולם חדש לגמרי.
מוצא חן בעיניך, אה?
מוצא חן בעיניי?
לא, אהבתי את זה.
רגל ימין על דוושת הגז.
לוקחים את הסיבוב לאט.
ועוד הרבה יותר טוב זה היה כשהוא לקח אותי למרוץ עצמו.
דני!
תראו! -זה גור.
הדירה של דני הייתה הבית, אבל זה...
זה היה ממש מקומי הטבעי.
זה היה יותר מלהיב ממה שיכולתי לדמיין.
מה דעתך, אנזו? -בעיניי זה היה גן עדן עלי אדמות.
איך אמרת שקוראים לו?
דני סוויפט. מכונית מספר 96.
הוא מלמד אצלי מדי פעם כשהוא צריך כסף, אבל תסמוך עליי...
הילד הזה הוא יהלום לא מלוטש. -קיבלתי.
הלהט שעולה מהמסלול, המהירות המסחררת והדייקנות של הצוות הטכני בגומחה...
הייתי פשוט המום.
הוא היה שנה ב"פורמולה 3". זיפ סימון בחר אותו לצוות אאודי.
התחילו לשמוע עליו, אבל אז זיפי פשט רגל. אז הוא איבד את העבודה.
פנוי!
אם אתה מתכוון ברצינות להקים צוות משלך, זה האיש שלך.
הוא מפגר כמעט בהקפה שלמה בכל המקצה הזה.
זה לא מי שנוהג יותר מהר. זה החושים.
דני היה הראשון שקיבל את ההחלטה לעבור לצמיגי גשם.
בוא לכאן.
תראה את זה.
בכל השנים שלי במרוצים, לא ראיתי מישהו כמו דני במסלול רטוב.
מזכיר לי מה שהיו אומרים על סנה, "כשיורד גשם, עליו הוא לא יורד".
וכשהוא ניצח, הרגשתי שהייתי עד לגדולה אמיתית.
כן!
מרוץ ראשון, אה?
מה דעתך? מוצא חן בעיניך? זה מצא חן בעיניך?
היי, ילד, יש לך דקה?
אני רוצה שתכיר את שון רייט.
היי. דני סוויפט.
הוא מכר את חברת ההיי-טק שלו בסכום שערורייתי...
ועכשיו הוא נחוש לבזבז הכול במרוצים.
כן, אני חושב שקראתי עליך.
יופי של ניצחון היום.
נראה לך שתוכל לנהוג ככה בשבילו?
תנסה אותי.
השנה הראשונה שלי עברה ביעף.
רגע, בוא נראה.
אני יודע שלאף אחד אין ילדות מושלמת, אבל שלי הייתה די קרובה.
דני התחיל לנהוג בשביל רייט במשרה מלאה ולקח אותי איתו כשזה היה אפשרי.
כחבר על-ארבע בצוות הטכני.
אנז, אתה בסדר?
הייתי הרבה יותר מבסדר.
סע! פנוי!
תקראו לזה גורל, תקראו לזה מזל. אני רק ידעתי שנועדתי להיות הכלב שלו.
דני תמיד אמר...
הנהגים הכי טובים מתמקדים רק בהווה.
לעולם לא מתבוססים בעבר, לעולם לא מתחייבים לעתיד.
לך תיקח את הגביע! -וואו!
ההגיגים והמסקנות זה לאחר כך.
וזאת הסיבה שנהגי מרוצים מתעדים בכפייתיות כל תזוזה שלהם במצלמות הפנימיות.
אני חייב לבצע את הפנייה יותר מוקדם. לקחת אותה יותר טוב.
למדתי ממנו כל כך הרבה על איזון, על ציפייה, על סבלנות.
הרכב נוסע לאן שהעיניים מסתכלות, אנז.
ואני הייתי מפנטז שיום אחד, גם אני אנהג במכונית מרוץ.
ברכות על הניצחון המרהיב שלך היום. בהחלט לא מרוץ קל.
טוב, אתה יודע, אני לוקח סיכונים.
הניצחון הזה היה כולו שלך. והוא אפילו לא הזכיר אותך.
אתה יותר מדי טוב בשביל הבחור הזה. אתה חייב להתחיל למצוא ספונסרים משלך.
כן, אולי.
הנהגים שלי רואים בי מנהיג... -תכבה את הליצן הזה. שים את המארינרס.
יש פתגם עתיק שדני חוזר עליו הרבה:
'"אף אחד עוד לא ניצח מרוץ בפנייה הראשונה...
"אבל הרבה הפסידו בו שם."
רק אתה ואני, אנז. תמיד אתה ואני.
ואז מאיצים.
שום דבר לא היה חשוב לנו יותר מהמרוצים.
ידעתי שזאת רק שאלה של זמן...
עד שדני ישיג את המטרה שלו להשתתף בפורמולה 1 באירופה.
בוא!
וכל העולם יראה אותו כמו שאני רואה אותו.
הוא יהיה נערץ בכל העולם.
הניצחונות שלו יהיו אגדות.
שמו יתנוסס לצד גדולי הספורטאים שנודעו אי פעם.
אבל בינתיים, הוא היה רק האלוף שלי.
ואז היא הגיעה.
זה היה נהדר. -כן.
היי.
אנזו, זאת איב.
היי, אנזו. מה שלומך?
התרשמותי הראשונה מאיב הייתה מורכבת כמו הניחוחות באוויר.
אני לא ממש אדם של כלבים.
תערובת של מוצרי-מאכל, שמפו ופרומונים.
כן, טוב, הוא יותר בנאדם מכלב.
היה ברור שדני ממש נדלק על זה שהיא כל כך מטופחת.
היא בטח עשתה אמבטיה כל יום.
תמיד הוא נועץ עיניים באנשים ככה?
אם הם מוצאים חן בעיניו.
אז את שפית או משהו?
לא, אני מלמדת אנגלית כשפה שנייה, ואחת התלמידות שלי תאילנדית...
והיא הכינה תבשיל קארי מדהים. אבל נראה לי שאתה צריך ללכת.
אני לא מבין מה קרה לו. -שמחתי להכיר אותך.
בוא הנה, בוא! היי, איב!
חברים שלי מנגנים בלהקה...
והם מופיעים ב"נימו'ז" הערב.
חשבתי שאם אין לך תוכניות...
"פציעת ראש". -כן, בסיאטל, הם הלהקה השלישית הכי...
"להקת מחווה לסאונדגרדן". -כן, כאילו, לטענתם.
נשמע כיף. -באמת?
כן! כן, לא, אנחנו... אנחנו נעשה מזה כיף.
טוב, אז נתראה. -מגניב.
ביי.
בוא.
לדעתי הייתם אדירים.
שמעת, מייק? הוא התחרפן שדילגנו על בית בשיר ספונמן.
דילגנו על בית?
עכשיו תארי לעצמך את זה כל התיכון.
איזה שיר הכי אהבת?
את ה... שני מהסוף.
ההוא עם 12 דקות גיטרה סולו? -כן, זה היה הקטע הכי טוב!
וואו, דני, תתחתן עם הבחורה הזאת.
רוצה עוד בירה? -לא, תודה. אפשר קצת מים?
כן, בטח. מייק? -כן.
אז... רק הכרתם? -כן.
ו...? -אחי.
ואני חושבת שהוא מאוד נחמד.
חכי שתראי אותו במכונית מרוץ. ממש תתאהבי בו.
אחי!
מה? אני רק...
אז מתי אני אראה אותך במרוץ?
אין מצב שדני ייפול בזה.
כן!
היא לא ידעה כלום על מרוצים, אבל לדני, מסיבה כלשהי, זה לא הפריע.
הנחתי שבקרוב היא תיעלם מחיינו...
אבל כשהגיע האביב כבר היה ברור שאיב לא הולכת לשום מקום.
אני מודה שקינאתי בתשומת הלב שהוא הרעיף עליה...
עם אגודלי האחיזה שלה והישבנים השמנמנים.
במכונית הרגילה שלו, כן.
מה הוא יודע על לימוד אנגלית?
כן, בדיוק לזה התכוונתי.
והטעם שלה בתוכניות טלוויזיה היה רחוק ממושלם.
די, נו.
דני כל הזמן רק רצה לרצות אותה.
והכול כדי לזכות בתגמולים שהיו בדרך כלל הרבה ליטופים ו... רחרוחים מתרפקים.
איך היה השיעור שלך? -טוב.
האם קינאתי בחיוך הכובש שלה? בצחוק המתפרץ שלה?
אולי כן.
כי היא הייתה בן אדם, ואני לא.
הממ.
אני אלך להכין לנו ארוחת בוקר.
באמת? -כן.
אוקיי, תודה.
היי, אנזו.
לא אכפת לך שגם אני אוהב אותו, נכון?
כאילו שהייתה לי השפעה בעניין.
הם התחתנו בארמון מרהיב עם חוף ים משלו.
מהמקומות שחשבתי שקיימים רק בטלוויזיה.
ניסיתי לעזור כמיטב יכולתי.
שמרתי על נימוסים, עמדתי בפיתוי לחטוף ממגשי המתאבנים המיוחדים...
ואת הצרכים דאגתי לעשות בערוגה הכי רחוקה מהחגיגות.
המקום היה שייך להורים של איב, טריש ומקסוול...
שבהתחלה, אני מודה, חשבתי שהם תאומים.
האם נושא הטבעות יואיל להביא אותן אלינו?
הו!
כשהגיע הרגע, פעלתי לפי ההנחיות, בשביל דני.
כלב טוב. -קדימה, אנז. בוא אליי, חבוב.
היי.
כלב טוב.
בטבעת זו, אני נושא אותך לאישה.
איב?
בטבעת זו אני נושאת אותך לבעל.
וכך הפכנו להיות משפחה...
עובדה שלא כולם קיבלו באותה התלהבות.
הוא לא יכול היה להתגלח לכבוד החתונה שלו?
-מקסוול. -מה?
-אני רק אומר. -נו, באמת.
בעיניך, אף אחד לא מספיק טוב בשבילה.
אני מחבב אותו. באמת. אבל אני אוהב את הבת שלי.
והאיש נהג מרוצים לפרנסתו.
את לא חושבת שזו זכותי להיות קצת מודאג?
לא, אם איב לא מודאגת.
הבנתי שאנשים יגידו כל דבר בנוכחותי...
כי אני בסך הכול כלב טיפש.
צלצלתי לאנדי נויברגר בשבוע שעבר.
הוא אמר שנהג שכל כך הרבה זמן בתחום...
אם היה לו סיכוי לפרוץ...
סביר שזה כבר היה קורה.
אבל איב אומרת שהוא ממש מצליח בזמן האחרון.
ידעתי שאני אמצא אתכם פה. בואו, פורסים את העוגה.
אבא הכין לעצמו את המשקה שלו.
אחרי החתונה הגיע המעבר.
לא הייתי לגמרי שלם עם זה.
היה לי עכשיו הרבה מקום לשוטט.
אבל הדירה הישנה הייתה שלנו... של דני ושלי.
ניסיתי לבטא את רגשותיי.
מה זה היה? -זה היה אנזו. הוא פשוט נרגש.
אבל ההבעות שלי לא הובנו נכון, כמובן.
בנוסף, איב הקרינה מין זוהר חדש מסתורי...
שמנע ממני, מסיבה כלשהי, להפגין כלפיה טינה.
- היריון -
זה בווטקינס גלן, ואני תמיד מעולה שם.
וזה בניו יורק, נכון? -כן.
קחי כמה ימי חופש ונגיע לשם קודם.
אני בהריון.
רק רגע, מה?
זה מלחיץ אותך?
לא! לא, ממש לא! אותך זה מלחיץ?
קצת, כן.
אתה ידעת על זה?
אף פעם לא הצלחתי להבין את המושג כסף...
ולמה תמיד נראה שבני אדם צריכים כסף.
אבל את דני זה התחיל להעסיק יותר ויותר.
הוא התאמן יותר מתמיד.
הוא לקח על עצמו עוד שיעורים, והתחרה בכל מרוץ אפשרי.
אני אתגעגע אליך.
משמעות הדבר הייתה יותר ויותר זמן לבד עם איב.
בוא, אנז. בוא.
אני מודה שעדיין לא הייתי שותף לרגשות של דני כלפיה.
היי, חבוב, תודה רבה.
אבל פיתחנו קצב משלנו.
מאוד נחמד.
לפעמים, היא אפילו הזכירה לי את אימא שלי...
כשהיא הייתה נאנחת ומשתרעת.
זה בטח מדהים שיש לך גוף שיכול לשאת בתוכו יצור שלם.
זאת אומרת, מלבד תולעים, שהיו לי פעם.
אתה רוצה לדעת מה ההרגשה?
כלב טוב.
הרגשת את זה. הרגשת את הבעיטה?
אוי, מתוק שלי. בוא אליי.
זה בסדר. שים ראש.
הכול בסדר.
לא יכולתי לדמיין מה קורה שם בתוך שק הקסמים הזה של איב...
שבתוכו הורכב התינוק.
רק קיוויתי שהוא ייראה כמוני.
אנזו...לאט לאט, יש לך רק אחד.
חמים ונעים. -אני אוהב את זה.
זה בטח נראה בדיוק כמו זה שקניתי לך בשנה שעברה, אבל...
מוצא חן בעינייך?
קניתי את זה בפייק פלייס. זה מאה אחוז עבודת יד.
זה... -ורוד בגוון שאת הכי אוהבת.
נכון.
את בסדר?
כן, אני רק רוצה לראות איך זה נראה עליי.
היי, אפשר שוב לדבר על כל הנושא הזה של מיילדת?
חמודי, כבר דיברנו על זה. -כן, אני יודע.
אני רק אומר שאני נולדתי בבית חולים, את נולדת בבית חולים.
אני יודעת, אבל אני ממש רוצה לעשות את זה כאן.
טניה ילדה את התאומים שלה בבית.
והיא אמרה ששתי הנשים שהיא הביאה היו מדהימות.
אוקיי.
היי, אימא. חג שמ...
אוקיי.
מישהו מאיפשהו-איפשהו... פנסקי?
בחג המולד?
הלו.
כן, היי.
מה זה הכובע הזה?
אומרים שכלבים לא רואים צבעים.
מסתבר שגם דני.
כן, תחזור אליי, אוקיי.
ביי.
-מה? -זה היה ג'אד מרפי מצוות פינסקי.
חסר לו נהג והוא הציע לי להשתתף במרוץ 24 השעות של דייטונה.
זה טוב, נכון?
טוב? זה נהדר! זה דייטונה.
זאת ההזדמנות שחיכיתי לה. זה יכול לשנות לי הכול.
אלוהים, דני, זה נהדר!
זה בסופ"ש האחרון בינואר.
אז מה? הלידה לא תהיה לפני ה-15 בפברואר. -זה עדיין נורא צמוד.
היי, אולי תבואי איתי?
אנחנו לא חייבים לטוס.
דני, אני לא נוסעת ברכב לפלורידה.
אבל אתה חייב לעשות את זה.
אין פה שום ויכוח. זאת ההזדמנות שלך.
אם תצטיין, כל הדלתות יתחילו להיפתח.
התאריך לא מדאיג אותך... בכלל?
אתה מכיר אותי. מתי הקדמתי למשהו?
לא ידעתי שיצורים אנושיים מסוגלים להשמיע קולות כאלה.
דני החמיץ את כל זה, כי הוא נהג כל הלילה בדייטונה.
דני סוויפט במכונית מס' 22 בביצוע אדיר...
בהתחשב בעובדה שהצוות היה במקום עשירי. -את מעולה, איב.
מתקרבים לשעה ה-17 במרוץ המרתוני הזה, והגשם ממש חזק.
אני רוצה לדבר עם דני. תתקשרי אליו. -תמשיכי ללחוץ, אוקיי?
סוויפט מאחור במכונית מספר 22, נצמד למכונית מספר 17.
עוד לחיצה אחת.
לא ייאמן! דני סוויפט מפגין מיומנות מופלאה, והוא מוביל עכשיו.
היי, ילדה מתוקה.
נשאיר אתכן קצת לבדכן.
תודה. -בבקשה.
אתה קישטה, כלב!
לא, הוא יכול להישאר.
כן. או...
אנזו.
הריח היה... חסר תקדים.
בוא אליי, מתוק. בוא אליי.
אף פעם עוד לא נתקלתי ביצור כל כך יפהפה.
זואי...
זה אנזו.
גם הוא המשפחה שלך.
והוא תמיד יגן עלייך.
היי, מה קורה. היא בסדר? -היי! היא בסדר גמור. כן, ממש בסדר.
היא חיכתה לאבא שלה.
הייתי צריך להיות כאן.
מותק, היא בת יום אחד. -אני יודע, אבל עדיין...
אתה פה עכשיו.
זאת הסיבה שנפגשנו.
ליצור את הדבר המושלם הזה.
אני עדיין לא מבינה.
הפסדנו. לא סיפור גדול.
הובלנו עד להקפה האחרונה.
ואמרתי למרפ שאני מרגיש שאני צריך לנהוג בסיום, אבל...
הספונסרים לחצו עליו ללכת על...
ילד הפלא ההוא מקליפורניה שקיבל הרבה תקשורת בזמן האחרון.
אחרי 10 דקות, הילד נכנס בקיר. הרס את האוטו לגמרי.
אבל אתה נהגת טוב.
זה לא ממש משנה, אם הצוות שלך לא משלים את המרוץ.
הכול בסדר.
באמת. יהיו מרוצים אחרים.
כן. -כן.
אוי, זואי. תראה אותה.
איפה היא? עבר יותר מדי זמן!
התאומים, שקודם בקושי באו לבקר, קפצו עכשיו לעיתים קרובות,
והציפו את הבית שלנו במתנות מצועצעות.
דני העמיד פנים שאין לו בעיה עם זה, אבל משהו בזברה הזאת ממש הטריד אותי.
תראי את העיניים היפות האלו. שלום, תינוקת.
אבא, צריך להחליף לה. -אני אעשה את זה!
כן, סבתא מחזיקה אותך.
דני!
אתה מתקדם. -תודה.
צפיתי בכמה מהמרוצים שלך, דרך אגב.
מה שלום הילד שהתרסק?
כבר ניהלנו את השיחה הזאת.
עדיין, יש לך בת עכשיו.
נאמר, למשל, שאתה נפצע קשה...
או, אלוהים ישמור, נהרג...
זה לא יקרה. -אתה לא יכול להבטיח את זה.
כן, אני יכול.
אני מבטיח לך שאני תמיד אפרנס את איב ואת זואי, בכל מצב.
ואני נשבע לך שהבטיחות שלי תמיד תהיה במקום הראשון...
גם אם זה אומר להפסיד בכל מרוץ שאשתתף בו.
ביי. אוהבת אתכם.
הייתי המום מהעוצמה שהופקה מיצור כל כך זעיר כמו זואי הקטנה שלנו.
עוצמה שהיא הפעילה גם עליי...
בלי שום מאמץ, כמו כדור הארץ סביב הירח.
הייתי חלק בלתי נפרד ממערך הבידור שלה...
רץ אחרי כדורי טניס וקופץ באוויר כדי לתפוס אותם...
ואז רוקד כמו ליצן בעל ארבע רגליים לתפוס אותם שוב.
רוצי!
וואו!
מוכנה, ילדת יומולדת? אוקיי, מתחילים.
הייתי כל כך שקוע בעולם שלה שלא הרגשתי איך עברו שבועות וחודשים.
מוכנים, היכון...
קדימה!
וכשהיא הייתה אומרת לחברים שלה שאני האח הגדול שלה...
הלב שלי היה תופח מגאווה.
תפוח-אדמה לוהט!
וואו!
אהה! -תחתונים מסריחים! היא מתקרבת.
היא נכנסת ראשונה!
כלב טוב.
כולם צריכים לחכות לתורם לקבל חטיף.
אפילו זברות. נכון, המורה?
אבא! -היי!
היי, מצטער שהפסדתי את מופע הבלט שלך. אימא סיפרה לי הכול.
ניצחת?
לא, מתוקה שלי, לא הפעם.
יותר טוב?
אין לך מושג כמה.
תודה ששמרת על הבנות שלנו, אנז.
אוקיי, אז מה יש לנו פה?
זאת כיתה ב' שלי.
יש לי הרגשה שאני כל הזמן או במסלול או במטוסים.
גם לי, לפעמים.
זה יהיה יותר קל.
את בסדר?
רק כאב ראש. בדקתי מבחנים והלכתי לישון מאוחר.
זה לא אמור היה לקחת כל כך הרבה זמן.
החלום תמיד היה פורמולה 1, אבל אני מרגיש...
כאילו אני די צועד במקום.
היי...
שום מרוץ לא נוצח בפנייה הראשונה.
כן.
אתה עדיין אוהב את זה, נכון?
כן, ברור.
אולי זה לא מספיק.
אני לא יודע.
אייפקס הציעו לי להתחרות בלגונה סקה בסופ"ש הבא.
אמרתי להם שאני צריך לחשוב על זה.
אתה פשוט עייף.
כן.
עבר עליי לילה ללא שינה במחשבות על מה שדני אמר.
לפרוש מהמרוצים?
הוא היה נהג מרוצים כמו שאני הייתי כלב.
זה היה בטבע שלו. הייעוד שלו.
לפי הפולקלור המונגולי, הכלבים מסוגלים לתקשר עם עולם הרוחות...
זואי, מתוקה, ארוחת הערב מוכנה!
אני רוצה לחכות לאבא. -אבא מלמד הערב.
עוד חמש דקות?
אוקיי. אנזו, אוכל!
יש!
ואז על כל הדאגות שלי העיב הריח.
ריח שעלה מהאוזניים שלה ומהסינוסים שלה כמו... ריקבון.
כמו עץ נרקב.
אילו הייתה לי לשון מדברת, יכולתי להזהיר אותה.
אל תקשה עליי גם אתה, חבוב.
ואני יכולתי רק להביט ולהרגיש ריקנות מבפנים...
כי לא יכולתי לעשות שום דבר כדי לעזור.
במבט האילם של הזברה, הרגשתי איך היא מגלגלת על מצבי הקשה.
איב הטילה עליי להגן על זואי.
אבל על אף אחד לא הוטל להגן על איב.
היי, ששש. אתה תעיר את זואי.
בוא.
ממתי את צופה בחומרים מהמצלמה הפנימית שלי?
איך זה שאתה לוקח את הפנייה כל כך הרבה יותר מהר משאר המכוניות?
טוב...
רוב הנהגים פוחדים מהגשם, כי הוא גורם לא-צפוי.
הם נאלצים להגיב לגשם.
ואם הם מגיבים בהאצה...
כנראה שזה מאוחר מדי. אז הם פוחדים בצדק.
אותי מפחיד רק לראות את זה.
אבל אם אתה יוזם את התנהגות הרכב, אתה לא חייב לצפות שום דבר מראש.
אתה שולט בתוצאה.
אז אתה מחליק את הרכב לפני שהוא מחליק? -כן.
כן.
כשאני במכונית המרוץ, אני יוצר את הגורל שלי.
"כל מה שאתה צופה, נמצא מול עיניך".
כשאתה בעצמך יוצר את התנאים שלך... גשם הוא רק גשם.
מחר בבוקר אתה תתקשר לאנשים של אייפקס...
ותגיד להם שתיפגשו בלגונה סקה.
ואתה לא יכול להרים ידיים, בשום אופן.
לא בשבילנו. לא בשביל אף אחד.
תבטיח לי.
אני מבטיח.
באותו רגע, סוף סוף הבנתי את האהבה של דני לאיב...
ולמה כל כך הרבה זמן פחדתי לאהוב אותה גם אני.
היא הייתה המרכיב הלא-צפוי שלי.
היא הייתה הגשם שלי.
צפוי לנו יום יפהפה כאן במרוץ לגונה סקה בסאלינאס, קליפורניה.
יש לנו מספר גדול של רכבי 43 GT וכמות מרשימה של נהגים.
אימא?
לכי תארזי את התיק שלך.
אנחנו נוסעות לכמה ימים לסבא וסבתא, עד שאבא יחזור.
את חולה?
אני רק ממש צריכה לנוח.
בבקשה?
מהר.
הכול קרה כל כך מהר.
בתוך 5 דקות הן כבר לא היו.
אבל אני לא נסעתי איתן. אני נשארתי בבית.
דני תמיד אמר שהבהלה היא האויב הכי גרוע לנהג.
אז לא נבהלתי. לא עשיתי שום פעולה קיצונית ולא קפאתי...
למרות שידעתי שדני לא יחזור הביתה לפחות עוד יומיים.
אבל אני כלב.
ואלוהים, ששלל מכלבים את השימוש באגודלים...
נתן לנו את היכולת לשרוד בלי אוכל לתקופה ממושכת.
אז למרות שאגודל יכול היה מאד לעזור...
לסובב את ידית הדלת, למשל...
היכולת שלי לשרוד בלי אוכל הייתה השנייה בחשיבותה.
ככל שנמשך הבידוד שלי, גברה החרדה.
מה אם דני לא יחזור לעולם?
עם אספקה מוגבלת של מים לשתייה...
לא הייתה לי שום דרך לדעת לכמה זמן הכמות תספיק.
הזנתי את עצמי בשאריות צ'יריוס שזואי הפילה...
וסבלתי את ההשפלה של עשיית צרכים על המחצלת...
מחכה שסבלי יסתיים.
עברו בערך 40 שעות של בדידות עד שלדעתי התחלתי להזות.
בדיוק גיליתי שיירים של יוגורט שנשפך, כששמעתי רעש.
זאת הייתה הזברה.
עקבתי אחרי הנלעגות האכזרית של היצור...
ולא הייתי בטוח כמה עוד אוכל לסבול.
ברחתי משם, בתקווה שמה שראיתי היה רק בעיני רוחי...
מחזה תעתועים שטני כתוצאה ממחסור בסוכר.
אבל איכשהו ידעתי שזה נכון, ומשהו נורא קרה.
מישהו בבית?
אנז, היי.
מה אתה עושה? בוא הנה.
אנזו, בוא אליי.
בוא אליי, חבוב. היי.
מה קרה?
איפה כולם?
איב?
איב וזואי עוד שם?
אני יכול לדבר איתה?
כן. אני בבית. אנזו פה.
חכי, איב...
הוא היה פה כל הזמן הזה?
חשבתי שלקחת אותו איתך!
לא, אני חייב לסגור. אני חייב לטפל בו.
רק על המחצלת עשית, נכון?
בוא אליי, חבוב.
הנה, קח.
אבא! התגעגעתי אליך! -גם אני התגעגעתי אלייך.
אני יכולה להגיד שלום לחיות שלי? -כן, תעלי.
אני רק מנסה להבין.
הרגשתי כל כך רע שפשוט לא חשבתי.
הרופא חושב שאולי זה משהו ויראלי.
היי, חבוב. היי.
אנז, אני כל כך מצטערת. אני כל כך מצטערת.
זואי?
קרה משהו לחיות שלי!
זה נורא. אני לא מבין למה שהוא יעשה דבר כזה.
זואי, תפסיקי לבכות. אני הולך למצוא אותו.
בוא הנה.
בוא הנה! כלב רע!
תראה מה עשית!
אתה רואה את זה? למה עשית את זה?
כלב רע!
כלב טיפש! -דני, תפסיק!
מה אתה עושה?
רק מחשבה אחת הייתה לי בראש:
הזברה כנראה הרכיבה את עצמה מחדש ותקפה את שאר החיות אחרי שהלכתי.
הייתי צריך להשמיד את השד כשיכולתי.
הייתי צריך לאכול אותו, גם אם זה היה הורג אותי.
אני כל כך מצטער, אנז.
אני מבטיח שלעולם לא אעשה את זה יותר.
אתה כלב קשוח.
בוא.
ניצחתי, דרך אגב.
כאילו, ראשון בקטגוריה שלך?
ראשון בכל הקטגוריות.
ובנוסף, נהג קבוע בדגם של אייפקס.
אלוהים, דני! אלוהים!
הם רוצים שכבר אגיע לסונומה, להתחיל להתאמן עם הצוות.
אני כל כך גאה בך.
ניסע כולנו. אולי לפחות לקיץ?
כן, ונלך לכל המרוצים והכול?
במרוצים, המכונית שלך נוסעת בעקבות העיניים שלך.
נהג שלא מסוגל להתיק את העיניים מהקיר, ייתקע בו בסופו של דבר.
אבל נהג שמסתכל על המסלול ומרגיש את הצמיגים שלו מאבדים אחיזה...
נהג כזה יחזיר לעצמו את השליטה ברכבו ובגורלו.
הבנתי שזה מה שדני עשה.
הוא נופף בניצחון שלו כי הוא ידע שלזה היינו זקוקים.
מפתחות.
אוקיי. אני אתקשר הערב.
ביי, חבוב. היי, ילדונת, אני צריך את זה.
בואי נראה אותך.
תודה.
תיהנה. -ביי.
ביי, אבא!
היי, אימא. -היי. איך את מרגישה?
אני בסדר. הרבה יותר טוב.
אני מטיילת עם אנזו עד שזואי תחזור מביה"ס.
אני חייבת להיכנס לכושר. אני מרגישה כל כך שמנה.
מותק, את רזה כמו מקל.
דני שוב נסע?
אימא, אני לא נכנסת לזה. יש לי מספיק מאבא.
מתוקה שלי, אני באמת סתם שואלת. -אני יודעת.
אני חייבת לסגור. אני אתקשר אח"כ. אוהבת אותך.
-ביי.
זה בסדר.
אני בסדר.
יש רגעים שבהם הדחף לדבר ממש מוציא מהדעת.
יש מספר.
לפעמים אני שונא את מה שאני.
היי, קדימה.
בוא הנה.
כן... היא תהיה בסדר.
אני מאוד מעריך את זה, מייק. -בשמחה, אחי.
הם אומרים שהם אפילו לא רוצים לעשות ביופסיה...
פשוט להיכנס ולהוציא את זה... ממאיר או לא.
אתה...
רוצה שאתקשר בשבילך לאייפקס?
לא, כבר התקשרתי.
אמרתי להם שאני לא אהיה כל העונה. אולי יותר.
אני חייב להיות פה.
אוקיי, אנזו, אתה תישן אצל דוד מייק הלילה. מה אתה אומר?
תהיה טוב אל מייק, אוקיי?
נתראה בעוד כמה ימים.
הייתי עושה הכול כדי להישאר איתו.
אבל בתור כלב, לא הרשו לי להיכנס לבית החולים...
לשמוע את האבחנה או את האופציות שדנו בהן.
הייתי כמעט בן 10...
אבל אף אחד לא שיתף אותי...
ולא ציפה ממני לשום דבר מלבד לשלוט בנביחות שלי ולעשות את צרכיי בחוץ.
הזברה רקדה איפשהו.
חשבתי לברוח.
רציתי להרחיק מעליי את כולם, לברוח ולחיות עם אבות-אבותיי...
במישורי המדבר הגבוהים במונגוליה.
והייתי עושה את זה אלמלא האמון המוחלט שלי...
ביכולת של דני להחזיר את המצב לקדמותו.
היא יצאה מחדר הניתוח.
עכשיו רק נחכה... נראה איך היא מגיבה.
היי, חבר שלי.
תיבת ההילוכים שובקת. המצמד לא עובד.
הבלמים מפסיקים לתפקד כתוצאה מהתחממות-יתר.
הנהג הגרוע יתרסק.
הנהג הממוצע ירים ידיים.
אבל הנהג המעולה ימשיך למרות הבעיה.
היי, תקשיבי.
אני צריך ללמד מחר.
אז אחרי הלימודים תלכי לקרוליין ואני אאסוף אותך בשש.
אוקיי.
אבא?
כן.
מתי אימא תחזור הביתה?
אני לא יודע, חמודה.
בקרוב, אני מקווה.
הנהג המעולה מוצא דרך להמשיך במרוץ.
לילה טוב, אבא.
אוהב אותך. -גם אני.
מה קרה? חשבתי שאת אוהבת טוסט גבינה.
אבל זה יהיה קר עד הצוהריים.
תני לאבא שלך הזדמנות. אני לומד תוך כדי, ילדונת.
גם אשתך עובדת?
אימא שלי בבית חולים. המוח שלה חלה.
אוקיי, אז אני אאסוף אותך ישר אחרי הלימודים.
אבל היום יום שלישי. יש לי יום לימודים ארוך.
אז באיזו שעה את מסיימת?
תשאל את אימא. היא יודעת.
ביי, מתוקה. -ביי.
היי, אימא.
הימים הפכו לשבועות ועדיין איב לא חזרה הביתה מביה"ח.
את תהיי בסדר.
הכול יהיה בסדר.
אולי כדאי שעכשיו תשבי קצת.
האנשים שאהבו את דני עזרו לו בכל דרך אפשרית.
מייק סידר לו עבודה במוסך בחצי-משרה...
ושמר עליי בכל פעם שדני ביקש.
והיו עוד מיומנויות שהוא נאלץ לרכוש.
אתה מכאיב לי! -אוקיי.
אני מצטער.
זואי בילתה את ימי הקיץ החמים בקייטנה על שפת הגרין לייק...
היי, מתוקה.
וישנה מדי פעם אצל התאומים.
ביי!
הינה.
בלילות האלה, דני היה יושב עד מאוחר עם איב בביה"ח.
כשהיינו חוזרים הביתה, הוא היה מאוד שקט.
ואז עליי הייתה מוטלת האחריות לספק לו את מה שהוא היה צריך.
כשהגיע הסתיו, כבר היינו ממש כמו צוות טכני מיומן.
חיזוי, שיפור, תיקון.
חכי, מתוקה, קחי. ארוחת הצוהריים שלך.
תודה, אבא. -אוקיי, נתראה אחר כך.
ביי, אנזו.
ביי.
מה אתה אומר, אנז?
את זה אתה תאהב. מוכן?
היי, זואי!
ארוחת ערב!
בנג'מין מנסה לעקוף במסלול החיצוני ועכשיו מובילים וילסון וניל.
לא הוגן. המכונית האדומה אשמה. -טוב, כן ולא.
אתה חייב לשלוט במיקום שלך במסלול.
זה מה שהמכונית האדומה עשתה.
בשלב מסוים, בכל מרוץ...
אתה חייב לקחת סיכון אם אתה רוצה לנצח.
"ידיים איטיות במהיר, ידיים מהירות באיטי."
אוי, אלוהים! אימא שלך תהרוג אותי.
באותו ערב הם התקשרו אל דני.
הרופאים סוף סוף הרשו לאיב לבוא הביתה...
רק שהיא לא תבוא אלינו הביתה.
למה אימא לא יכולה להיות איתנו?
היא תהיה, בקרוב.
אבל כיוון שסבא וסבתא שלך כל הזמן בבית...
עדיף שהיא תהיה אצלם.
אבל רק בינתיים.
אימא הגיעה!
אוי, זואי... -הכול בסדר, אימא.
תינוקת שלי. כל כך חיכיתי לזה.
גם אני.
זאת עדיין היא, חבוב.
"ושלג ירד על הסנאי, שלג ירד על הבונה...
ושלג ירד על כולם.
אבל אז הוא אמר, 'תראו, בדיוק כמו שחשבנו'.
ובוגאן אמר, 'ויששש'
צ'ארלס כתב את המשאלה שלו על פיסת נייר."
אני לא מבין. מה בדיוק אתם שואלים?
מקסוול ואני חושבים שזואי צריכה להישאר כאן איתנו. לפחות עד ש...
עד שמה? אנחנו יוצאים עכשיו מתוך הנחה שהיא לא תבריא?
כולנו מתפללים שיקרה הטוב ביותר. אבל שמעת מה הרופא שלה אמר.
ייתכן שזה הזמן היחיד שנשאר לזואי עם אימא שלה.
אני יכולה להסיע אותה לביה"ס וחזרה. או אתה.
איך שתרצה.
וגם אתה מוזמן לגור כאן. פשוט לא חשבנו ש...
זה ממש תלוי רק בך.
אני אדבר על זה עם איב.
בוא.
הם רק רוצים לעזור לנו, דני.
אני יודע.
מה שחשוב זה מה שאת רוצה.
אני רוצה את החיים הקודמים שלי בחזרה.
אבא שלי יותר נחמד אליך? הוא הבטיח לי.
כן, הוא בסדר. אנחנו לגמרי בסדר. את רק...
את רק תתמקדי בך, אוקיי?
וטפו-טפו-טפו, עוד כמה שבועות, אני אתחזק ו...
שתינו נוכל לחזור הביתה.
בסדר?
בסדר.
אני רוצה שתחזור למרוצים.
אתה כבר יותר מדי זמן מחוץ למרוצים.
נראה.
אני לא יכולה להיות הסיבה שבגללה פרשת.
הבטחת לי שלא תפרוש.
אני לא אפרוש.
תישני קצת...
אוקיי?
אני אוהב אותך.
אני כל כך אוהבת אותך.
זה בטח כל כך קשה להיות בן אדם.
לפעמים אני מפקפק ביכולת שלי לתקשר ברמה כזאת...
אבל אני יודע שזה הכרחי אם אני אהפוך לבן האדם שאני מקווה להיות.
תשמור על הילדות שלנו, אנזו.
נשארתי ער כל הלילה ההוא ובלילות רבים אחריו.
השד היה בדרך לקחת את איב.
אבל הוא יצטרך קודם לעבור אותי.
רק כשהאחרים התעוררו, העזתי לנטוש את משמרתי.
כלב עצלן.
היו לילות שדני שמר איתי.
אבל הוא לא יכול היה לנוח בבוקר.
הוא היה צריך להיות חזק בשביל זואי.
מלחמת משיכות! ומה עם זה?
יש לנו מלחמת משיכות.
את מי הוא יתפוס?
הנה זה בא! תפסתי! זה שם!
אנז, בוא הנה.
כלב טוב.
את זוכרת? -כן.
העמידוּת שלו הייתה חסרת גבולות.
היי, מחבט טניס. -יש!
וסבא רשם אותך לשיעורים במועדון שלנו בימי רביעי אחה"צ. איזה כיף, נכון?
האמת שימי רביעי זה לא נוח לי. אני במוסך כל היום.
זה בסדר. אנחנו נסיע אותך, זואי, בסדר?
כן! -כן.
וכשההורים של איב כרכרו סביב זואי, הוא נתן להם.
הוא הבין שזאת הייתה הדרך שלהם להדחיק...
את מה שקורה לבת שלהם.
משימה שהייתה, כמובן, בלתי אפשרית.
היי, חזרתי. איפה אתן?
היי. -הפתעה!
מה ההפתעה?
בוא כבר. -החלטנו לעשות מסיבה.
אנחנו עושים מסיבה? אני לא ממש לבוש בהתאם.
אתה נראה יפהפה.
את בטוחה שיש לך כוח לזה?
אני רוצה לחזור הביתה.
אני רוצה אותך בבית.
אין לך מושג כמה.
אתה מבין?
כן?
אני כבר לא פוחדת מזה יותר.
כי אני יודעת שזה לא הסוף.
אבל אתה כבר ידעת את זה, נכון?
אתה יודע הכול.
לא הכול, לא.
אבל את זה אני כן יודע,
נשימתה האחרונה של איב שיחררה את נשמתה.
ראיתי אותה עוזבת במו עיניי.
משוחררת להמשך מסעה במקום אחר.
יפה.
זה משחק לתינוקות. אני חייבת להתבגר עכשיו.
טריש הכינה לזואי משהו לאכול.
תודה.
כל האנשים האלה.
כל החברים הוותיקים שלה.
תלמידים שלה.
כן, כולם אהבו אותה.
חשבתי שאני אהיה מוכן. כי ידעתי שזה הולך לקרות, אבל...
לא הייתי מוכן.
ממש לא.
טוב, אז האמת היא, דני, שזה...
מה שקצת מדאיג אותנו.
שלא עשית שום הכנות. לא נראה לי שיש לך איזושהי תוכנית.
תוכנית? אני לא...
זואי אוכלת ביצה וקצת טוסט.
כרגע התחלנו.
חשבתי...
סליחה, מה התחלנו?
מישהו מכם יכול להגיד לי מה בדיוק קורה פה?
הממ...
מקסוול ואני דיברנו, ו...
ותהינו אם אולי, מבחינת כל המעורבים...
יהיה הכי טוב שזואי תמשיך לגור פה איתנו.
-מה? -היא צריכה יציבות עכשיו.
והאמת שהיא שאנחנו לא חושבים שאתה מסוגל לספק לה את זה.
לא אם תחזור למרוצים. -אתה מתכוון לחזור למרוצים?
בוודאי, כן.
לא מייד, אבל...
ומי אז יטפל בזואי?
אני.
כמו שטיפלת באיב? -מקסוול!
מה זה אמור להביע, לעזאזל?
דני, אף אחד מאיתנו לא מסוגל לנהל את הוויכוח הזה עכשיו.
אולי אם היית יותר בבית, היית שם לב שמשהו לא בסדר.
אולי אפשר היה לתפוס את זה בזמן. -זה לא נכון!
הוא פשוט נסער, דני.
אתה לא חושב ששאלתי את הרופאים את השאלה הזאת אלף פעם?
כולנו יודעים שלא היה מה לעשות. לא בזה מדובר.
זואי חוזרת הביתה איתי. סוף הדיון!
אנחנו רק רוצים שתשקול מה הכי טוב לזואי.
מה שהכי טוב לזואי... זה להיות עם אבא שלה.
ואם אתם רוצים שיהיו לכם יחסים כלשהם איתה...
אני מציע שתפסיקו להעלות את הנושא הזה ובזה הרגע!
מה אמרתי לך?
אבל אתה עדיין תוכל להיות חלק מהחיים שלה, כמה שתרצה.
יש לנו זמן וכסף לטפל בה בדרך שאיב הייתה רוצה.
אתה תוכל להמשיך להתחרות במשרה מלאה.
אני גמרתי. גמרתי להקשיב לזה.
אתה לא משאיר לנו ברירה אחרת.
מקסוול, הבטחת לי שלא תעשה את זה!
אתה צוחק עליי?
רק קברתי את אשתי ואתה מגיש נגדי תביעה למשמורת על בת שלי?
דני, אני כל כך מצטערת. זה בכלל לא מה שחשבנו ש...
גמרתי את הביצה שלי.
מתוקה, לכי תארזי את הדברים שלך. אנחנו נוסעים הביתה עכשיו.
הכול בסדר, מותק.
אבא שלך צריך לטפל בכמה דברים, אז את תישארי איתנו בינתיים.
זואי, לכי תביאי את הדברים שלך. אנחנו עוזבים.
מי אתה חושב שאתה, לעזאזל?
אינך יכול לעשות את זה לבד, ואתה יודע זאת.
מה יקרה כשתחזור להיעלמויות לימים שלמים במרוצים האלה שלך?
אתה טס כל סוף שבוע.
פיספסת את הלידה שלה, ריבונו של עולם!
אתה לא לוקח אותה.
אוי, אלוהים.
אתה... -אני בסדר גמור.
אמרתי שאני בסדר גמור!
דני, בבקשה, תן לה להישאר.
רק בינתיים. עורכי הדין יגיעו לפשרה.
זואי!
נחזור אח"כ לקחת את הבובות שלך, אוקיי? -אוקיי.
תיכנסי לאוטו, מתוקה.
אתה עושה טעות גדולה!
אנזו, תיכנס.
לא עכשיו, אנזו.
מה? אוקיי.
לא ידעתי במה הוא צופה, רק ידעתי שהוא צריך הסחת דעת.
זה היה משהו שאיב הייתה עושה כשהוא היה שפוף.
אוקיי, כלב משוגע שכמוך.
מסתבר שזה היה הגרנד פרי של לוקסמבורג 1989...
שבו הנהג האירי קווין פינרטי יורק ניצח...
כשאת שתי ההקפות האחרונות הוא נהג עם שני הילוכים בלבד.
אלוף אמיתי יכול לבצע דברים שבן אדם נורמלי יחשוב שהם בלתי אפשריים.
דני רק היה צריך לזכור את זה.
תודה שענית לי בבית, מארק. אתה עורך הדין היחיד שאני מכיר.
ואתה המכונאי היחיד שאני סומך עליו.
תירגע, דני.
לפי מה שאמרת לי בטלפון, זה תיק פשוט לגמרי.
איפה הבת שלך עכשיו?
היא רצתה ללכת לביה"ס. הייתי צריך להשאיר אותה בבית?
לא, זה טוב. אתה פועל על פי הצרכים שלה.
הם מנסים לטעון שאתה לא כשיר להיות הורה...
בגלל העיסוק המסוכן שלך.
זאת תביעה מופרכת לגמרי.
אני לא מבין למה הם בכלל טרחו להגיש אותה.
אני אגיש בקשה להליך שיפוט מהיר ובזה זה ייגמר.
אתה אומר שאין בכלל ספק. -אנחנו במדינת וושינגטון.
ההורה הביולוגי תמיד מקבל את המשמורת על הילד.
ברור לגמרי.
אחר צהריים טובים. -אתה דני סוויפט?
אני אבדוק אם הוא עדיין שם מאחור.
אני דני סוויפט.
תואיל בבקשה לגשת אלינו, אדוני?
אוקיי.
יש לנו צו מעצר נגדך.
זאת בדיחה?
תניח את הידיים על הדלפק ותפסק את הרגליים.
אוקיי.
היי, חבוב, הכול בסדר.
אפשר לדעת כמה זמן זה ייקח? -זכותך לשמור על שתיקה...
אני צריך לאסוף את הבת שלי מביה"ס.
אני אאסוף אותה. -לא, תתקשר למארק פין. הוא יידע מה לעשות.
אתה מבין את זכויותיך? -כן, אני מבין.
תתקשר למארק פין.
תישאר פה. -על מה אתם עוצרים אותו?
רק פעם אחת קודם הרגשתי כל כך חסר אונים.
ביום שאיב התמוטטה ביער.
קפה מחר בבוקר, 8:30 על הדקה.
ואז נעבור על הכול, בסדר? -בסדר.
ניסינו לקחת את זואי מביה"ס, אבל... -הסבים שלה הגיעו אליה קודם.
הם תיזמנו את זה במכוון. בוא.
תודה, מייק.
תקיפה בכוונה תחילה זאת עבירה מסוג עוון...
כך שלא סביר שתקבל מאסר בפועל.
אבל שנינו יודעים שלא בזה מדובר פה.
אין כמעט סיכוי שתקבל את המשמורת אם אתה עבריין מורשע.
עכשיו, בגלל ההאשמות הפליליות...
השופט הוציא נגדך צו הרחקה זמני.
זה אומר שתצטרך לחכות 90 יום עד שתוכל לראות שוב את זואי.
לא.
לא, אני לא יכול לא לראות את... -אין לך ברירה.
ההורים של איב כבר הגישו בקשה לביטול זכויותיך כהורה.
מארק, זה מטורף. הוא אחז בי.
יש עדי ראייה?
טריש, אבל היא הייתה עם הגב אלינו.
אני יכול לדבר איתה.
לא, אל תדבר עם אף אחד מהם. אני רציני.
אתה תסכן את כל התיק שלך.
עכשיו, כדי להסביר את היעדרותך לזואי...
סיכמנו להמציא סיפור על מרוץ באירופה.
הצלחתי גם לקבל אישור לחילופי מכתבים.
תשעים יום!
איזה אי-צדק בלתי נסבל.
לא רק שדני איבד את איב, עכשיו גם לא יתנו לו לראות את זואי.
עברו שבועות ודני התקשה להתמודד.
למרות שמאוד הייתי רוצה להיות בן אדם...
יש יתרון אחד בלהיות כלב שמאד יחסר לי.
- אני אוהבת אותך אבא תנצח בשבילי! -
מה דעתך, אנז?
זה היתרון:
כלב יכול לכבות את התודעה שלו ולהאט את מערכת חילוף החומרים.
הוא מסוגל לשבת שעות על שעות בלי שום מאמץ.
כלב מסוגל לשנות את קצב העולם, אבל האנשים נתונים לחסדיו.
הלו?
מה הקטע עם הכלב?
הכלב. זואי מבקשת מסבא וסבתא שלה לראות את הכלב.
ברור שהיא יכולה לראות את אנזו.
תגיד לה שהוא אצל מייק...
ואני יכול לבקש ממנו להביא את אנזו בסופ"ש הקרוב.
אוקיי. אני אריץ את זה.
תודה, מארק.
תקשיב, המזכירה שלי אומרת ששלחנו לך חשבונית.
כן, שילמתי אותה. -זאת הייתה חשבונית קודמת.
אני מבין שאתה לא יכול לצאת מהמדינה, אז אין לך אפשרות להשתתף במרוצים.
אבל יש לי אנשים שעובדים כסייעים משפטיים.
כן, אני יודע, מארק. אני אמצא את הדרך לשלם לך.
היה קשה להבין את התפנית הזאת בחיינו.
בוא אליי, אנז!
תדאגי לנקות את הכפות שלו לפני שהוא נכנס הביתה.
השטיחים רק חזרו מניקוי. -אוקיי.
היי, אנזו קטן שלי, אני כל כך שמחה לראות אותך...
אני מתגעגעת לאבא... אתה לא?
בפעם הראשונה בחיי שמחתי שאני לא יכול לדבר.
לא הייתי יודע מה להגיד לה.
אחרי שזואי הלכה לישון, ניצלתי את ההזדמנות לרגל אחרי התאומים.
הוא הפיל אותי.
נסדקה לי צלע, ריבונו של עולם.
את ראית מה קרה!
עוה"ד אמר שכל התיק הזה תלוי...
באישור שלך להצהרה שלי.
את צריכה להעיד.
חשיכה גדולה התחילה להתבשל בתוכי.
רק תזכרי בשביל מי אנחנו עושים את זה, אוקיי? הנכדה שלנו.
זה כל מה שחשוב.
זה לא היה מתחת לכבודי להשתמש בכלים הכלביים שלי לעשיית צדק.
מה?
אתה אוהב פלפל? -מקסוול.
ידעתי שזה יעשה לי רע, אבל בכל זאת אכלתי את זה.
טעים, אה?
אחרי הכול אני סתם כלב טיפש.
זאת התקופה השנייה באורכה של עליות שכמוהן לא ראינו.
המוכרים הפוטנציאליים לא השתפנו.
צפיתי וחיכיתי...
כשבבטני הלך והתגבש מטען מצחין.
קדימה.
חייבים לצאת, קדימה.
קדימה. בוא. תעשה מה שאתה צריך.
קדימה, בוא, תעשה מה שאתה צריך.
אוי, לא!
לא!
טריש! בואי תרדי הנה!
הכלב שילשל על השטיח!
איפה הדלי?
אוי, אלוהים.
טריש, את יכולה לרדת הנה?
תעשה מה שאתה צריך, מיסטר.
העיניים כבר קדימה, מסתכלות אל הפנייה הבאה.
תן לי שניה, אוקיי?
מה קרה? חשבתי שהוא נשאר אצלם עד הלילה.
עד כמה שהבנתי, אנזו לא היה האורח האידיאלי.
אוקיי. כמעט סיימנו פה.
עברו שנים מאז שהעיניים הזקנות האלו ראו מסלול חי אמיתי.
לא ידעתי כמה התגעגעתי לזה.
אפילו הרגשתי את החלום הישן שלי מתעורר, לנסוע במכונית מרוץ אמיתית לצידו.
טוב, סיימנו. תפנו את המסלול!
כל התלמידים ליציע. אף אחד עוד לא הולך הביתה.
היי, דני, יש לך דקה?
תן לי שנייה.
לוקה!
דון, מה שלומך? טוב לראות אותך. -טוב לראות אותך.
זה לוקה פנטוני מפרארי. הוא בא לבקר אותנו מאיטליה.
דני סוויפט. -לעונג לי.
זה הדגם החדש?
כן, ישר מהמפעל. -נראה יותר יפה מאשר בצילומים.
ראיתי אותך פעם במרוץ. בדייטונה.
כן, זה היה מרוץ קשה.
לוקה קיווה שתוכל להראות לו את המסלול.
כן, אדוני.
מי זה?
האחראי על הנהגים בפרארי באיטליה.
חשבתי לקחת אותו להקפה נינוחה...
אבל בהקפה הבאה נטוס.
בוא אחריי.
בוא, אנז. -תעלו הנה, חבר'ה.
שימו לב. אתם מקבלים פה כיתת אמן.
ומשזה נאמר, אם מישהו מכם אי פעם ינהג ככה...
אני אפסול אותו לפני שהוא יספיק למצמץ.
דני הוא מקצוען.
וואו!
איך זה היה?
זה היה מדהים. -אה!
מגיע לך.
רבותיי, המופע נגמר! -מה אתה אומר, חמוד?
נתראה מחר. -אתה איש של רכבי פרארי. נכון שהיא יפהפייה?
אני רוצה להציע לך ג'וב.
אני עובד במראנלו, במטה המפעל...
ויש לנו שם מסלול נפלא.
אתה תבחן את המכוניות.
תודה, מר פנטוני, אבל...
יש כמה דברים שמונעים ממני כרגע לצאת מהארץ.
דון סיפר לי הכול על הבעיה שלך.
אבל אם המצב ישתנה...
הטלפון שלי רשום פה.
היה לי לעונג.
תודה, אדוני.
בוא.
הוא שאל עליך במהלך השנים.
כשסיפרתי לו מה עבר עליך עם איב, הוא אמר שהוא רוצה להעסיק אותך.
כל מה שאני יודע שהוא מכבד את הדרך שאתה נלחם על הבת שלך.
ואם אני לא אנצח?
אין קלון בהפסד במרוץ...
הקלון היחיד הוא כשאתה לא מתחרה כי אתה פוחד להפסיד.
עכשיו לך תמצא את התלמידים שלך, ותחזור למסלול.
זה המקום הטבעי שלך.
בוא.
תשעים יום נראו כמו נצח, אפילו לי.
אבל סוף סוף, הגיע היום ה-90.
היי. -אבא!
או!
היי.
אנזו!
אני אקח אותה בשש. -אוקיי.
כל טוב. -תודה.
התגעגעתי אלייך. -התגעגעתי אליך.
בואי. הכנתי משהו מיוחד לארוחת ערב.
אבא?
אתה תחזור בקרוב לאירופה?
לא, עדיין לא, מתוקה. -יופי!
אבל, זו, את צריכה להישאר אצל סבא וסבתא שלך...
למשך עוד כמה זמן, אוקיי?
לא, אני רוצה לחזור הביתה.
אני יודע. וזה גם מה שאני רוצה, יותר מהכול, אבל...
עורכי הדין עדיין צריכים להגיע להחלטה איפה עדיף לך להיות.
אוקיי? זה פשוט חלק ממה שקורה כשאימא של מישהו מתה.
פשוט תגיד להם. תגיד להם שאני רוצה לגור בבית שלי איתך ועם אנזו.
אוקיי.
אני אגיד להם.
ביי, אבא. -ביי, מותק.
היא תבוא אליך כל סופ"ש שני עד המשפט.
אחרי זה... -זה הכול או כלום.
תקשיב, דני...
אני יודע שזה לא מה שאתה רוצה לשמוע עכשיו...
אבל עוה"ד שלהם הבהיר לי חד משמעית.
המשפט, ההאשמות הפליליות, הכול יכול להיעלם מחר...
אם תבטל את תביעת המשמורת שלך.
אני מחויב לוודא שאתה מבין... יש לנו עכשיו יתרון.
אני מדבר על ביקורים, על זכויות.
דברים שיהיה לנו הרבה יותר קשה להשיג...
אם תורשע בתקיפה והמשמורת תוענק לסבים של זואי.
יתרון.
אני לא אומר שלא נוכל לזכות.
זאת אפשרות.
אבל אנחנו עלולים גם להפסיד. בגדול.
אין סיכוי שאני אפסיד, מארק.
דני, כל אחד יכול להפסיד. מי כמוך יודע.
תקשיב...
תחשוב על זה קצת.
ידעתי מה דני חושב.
אם רק היה לו הגה לאחוז בו, הידיים שלו לא היו רועדות.
"רק אתה ואני, אנזו."
זה מה שהוא תמיד אמר כשהיינו יוצאים לריצות הלילה שלנו.
בוא, אנזו! קדימה.
אבל לא בלילה ההוא.
היינו יחד, אבל לבד.
התחלתי לרקוח תוכנית.
ניסע יום אחד לביה"ס של זואי, ניקח אותה בלי להודיע מראש...
ואז ניסע למונטריאול, שמארחת כל קיץ את הגרנד פרי.
אנז?
אנזו, אל תזוז!
אנזו, לא!
אוי, אלוהים!
לא ראיתי אותו! -זה לא באשמתך.
זה היה באשמתי. טיפש.
הוא בסדר? -הוא נושם.
איזה טיפש אני. -בוא נכניס אותו לאוטו שלך.
המכונית נוסעת לאן שהעיניים מסתכלות. איך יכולתי לשכוח?
איירטון סנה לא היה צריך להיהרג באימולה.
זה מה שחשבתי בדרך לבית החולים.
הוא התנגש במחסום הבטון בפינת טמבורלו במהירות של 300 קמ"ש.
אבל הוא היה שורד לולא רסיס קטן מהמיתלה...
שהצליח לחדור את הקסדה שלו.
- סיוויו בית חולים לחיות -
ישר לחדר האחורי.
אבל אני יודע את האמת.
סנה מת באותו יום כי הגוף שלו כבר עשה את שלו.
הנשמה שלו למדה את מה שהיא באה הנה ללמוד.
ואני ידעתי שאם כבר למדתי מה שהייתי אמור ללמוד...
גם אני אמות.
אבל מסתבר שהייתה לי עוד עבודה.
דימום פנימי חמור למדי.
וגם נזק לכליות.
היה לו הרבה מזל. זה יכול היה להיות הרבה יותר גרוע.
אני חייבת להיות כנה איתך, מר סוויפט. כלב זקן כמו שלך...
פציעה כזאת היא לעיתים קרובות התחלת הסוף.
צילומים, הרדמה, כדורים נגד כאבים וטיפול חירום לילי, סה"כ 812 דולר.
תודה.
צר לי, כרטיס האשראי שלך לא אושר.
אה.
אוקיי... הינה כרטיס החיוב שלי.
כתוב פה שאין כיסוי.
יש בעיה? -הפקדתי את המשכורת שלי היום, אז זה...
בטח עוד לא מופיע.
יש לי קצת כסף מזומן. יש לי...
שלוש מאות דולר.
אני יכול לגשת לבנק מחר על הבוקר ולהביא את השאר.
זה בסדר. זה קורה.
תכתבי קבלה על 300 דולר...
תשאירי הודעה לסוזן להוציא חשבונית על ההפרש.
בעצם...
אני יכול להשאיר לי 20 דולר?
תודה.
אתה מוכן כבר ללכת הביתה? אה, חבר שלי?
בגלל התרופות הייתי שבועות במצב כמעט קבוע של חלום...
הקלה גדולה מבחינתי.
כל דבר שיחליף את הבעת הפנים של דני.
זה לא מתפקידי לקבוע אם זאת ההחלטה הנכונה או לא.
אבל, אם זה חשוב לך, אני תומך בך במאת האחוזים.
גם אני.
אתה עושה מה שאתה חייב לעשות. זואי תבין כשהיא תגדל.
זמני הביקורים יהיו כמו שקבענו.
בנוסף לשלושה שבועות בקיץ, שבוע בחג המולד וחופשת האביב בביה"ס.
אבל מה עם ההאשמות? -יבוטלו מייד.
כמו שאמרתי, דני, היה לנו יתרון.
בהלה קשה טיפסה לי במעלה הגרון.
אני צריך עט. -אני עדיין חולם?
מי זה האיש הזה, המתחזה הזה? מה הוא עשה עם דני?
מצטער. היחיד שמצאתי.
ואז הכול התגלה.
זה לא היה דני.
זאת הייתה הזברה.
ואני יכולתי למנוע מהשד להרוס את החיים של זואי...
ונכשלתי.
ידעתי שאני חייב לעצור את זה... אבל איך?
אנזו! תן לי את הניירות האלה!
בוא הנה!
לאן הוא הלך? -הוא יצא דרך החלון!
אנזו, תן לי את הניירות האלה!
זה לא מצחיק, טוני. אנזו, עזוב אותם! לא!
כאילו, זה די מצחיק.
אוקיי, הבנתי אותך.
תתקשר לעורכי הדין שלהם.
תגיד להם שנתראה בבית המשפט.
אני עם אנזו בקטע הזה.
אתה בטוח? -הבטחתי לאיב.
אני לא מרים ידיים.
וואו, אני חייב כלב.
דני היה מוכן לסכן הכול. אם הוא יפסיד במשפט, הוא יאבד את זואי.
שמתי לב שהנשימה שלו באותו בוקר לא הייתה כרגיל.
שאיפות עמוקות, נשיפות קצרות.
זה נשמע לי מוכר.
ככה הוא היה נושם ממש לפני מרוץ.
זה הרגע, אנז.
זה טוני.
היי, תודה שבאת.
הייתי מביא אותו למוסך, אבל הוא לא מרגיש כל כך טוב בזמן האחרון.
כן, מסכנצ'יק. -היי, אנז, תראה מי בא. זה טוני!
היי, אנז, חבוב. מה שלומך?
בהצלחה. -תודה, אחי.
רוצה לראות טלוויזיה?
לכלבים אסור להיכנס לבית המשפט...
אז נאלצתי לדמיין מה קורה בקצה השני של העיר.
המצאתי סצנות שלמות בראשי...
שנסמכו על מה שדני סיפר כל ערב...
וגם, אני מודה, על הנטייה שלי לדרמה.
התנגדות! -אולי בגלל גילי המתקדם...
הסתבר לי שאני נוטה להפליג בדמיוני.
לא, אדוני, בהחלט לא.
עד ש...
האם ייתכן שבשלב כלשהו...
החלטת להאיץ?
כבודו, אני מתנגד, נשאל ונענה.
כן.
אני בדרך.
קרה משהו, חבוב. רוצה לבוא?
מה קורה, דן?
במאמץ לא מבוטל, הצלחתי לפענח מה קרה.
שכה יעזור לי האל.
טריש העידה היום.
תוכלי בבקשה לספר לבית המשפט על הטענה לתקיפה?
זה קרה בדיוק כמו שבעלי תיאר.
ואת, באופן אישי, היית עדה לכך שדני סוויפט...
זרק ארצה את בעלך, אדם המבוגר ממנו ב-20 שנה...
שכתוצאה מכך סדק צלע וכמעט גם את פרק ידו?
כן.
תודה. אין לי שאלות נוספות.
את רשאית לרדת מהדוכן.
נצא עכשיו להפסקה קצרה...
כדי שאוכל לעבור על כל העדויות ועל כל החומרים.
אני לא מסוגלת.
סליחה?
אני לא מסוגלת!
אני לא מסוגלת לעשות את זה. חשבתי שכן, אבל אני פשוט...
לא ראיתי כלום. אני אומרת רק את מה שאמרת לי להגיד.
אני מצטערת, אבל אני לא מסוגלת לעשות את זה יותר.
אני יודעת שדני כל כך אהב את איב שלעולם לא היה פוגע באביה.
התנגדות. ברור לגמרי שהעדה מעלה השערות.
זאת העדה שלך, אדוני עורך הדין.
הם ביטלו את ההאשמות.
את כולן. כל התביעה נדחתה.
עשית את זה, דני. זה נגמר.
הוא עשה את זה.
הסיכון שדני לקח השתלם.
אם לנהג יש את האומץ ליצור לעצמו את התנאים שלו...
הגשם הוא רק גשם.
אבא!
התגעגעתי אליך. -התגעגעתי אלייך.
זואי שוב הייתה שלנו.
דני הצליח להחזיר אותה אלינו, וזה היה ניצחון היסטורי.
דני, כאן לוקה פנטוני. התקשרת אליי.
לוקה, כן, היי.
תודה שחזרת אליי.
רציתי ליידע אותך...
שהבעיות שאילצו אותי להישאר בארה"ב נפתרו.
ראיתי אותו בדמיוני יושב במרפסת בווילה מפוארת כלשהי.
אני מסיק מהקול שלך שהן נפתרו לשביעות רצונך המלאה.
כן, אדוני.
ותהיתי האם הג'וב שהצעת לי אז...
עדיין עומד על הפרק? -בהחלט.
אז בתי ואני והכלב שלנו אנזו...
נשמח מאד לחבור אליכם במראנלו.
לכלב שלך קוראים אנזו?
כן, הוא נהג מרוצים בדם.
אוקיי, המזכירה שלי תעשה את כל הסידורים.
ברוכים הבאים לפרארי.
נדבר שוב בקרוב, דני.
צ'או.
מה זה, זואי? -וואו!
מסיבה נהדרת. כל המתנות האלו. יופי של עוגה, דני.
"מאחלים לך יום הולדת מהאגדות."
מה קיבלת?
אבא, תראה! -וואו, מגניב.
אני לא--
אם אתה רוצה שאלך, אני יכולה...
סבתא! -היי, מתוקה.
לא בטוח שאני הייתי סלחני כמוהו.
אבל דני היה צריך לחשוב על זואי.
לעיתים קרובות שמעתי את הביטוי "להתעלות על עצמך."
סבא!
אני לא הכרתי מישהו שהתעלה על דני.
תשע הגדול.
טוב.
את מוכנה? -למקומות...
היכון... קדימה!
אה...
יום הולדת שמח. -תודה, אבא.
אוקיי, מי רוצה עוגה? -אני!
כן? אוקיי, סבתא, תעזרי לי? תביאי סכין מהמטבח.
לפעמים החיים שלי נראו כל כך ארוכים וכל כך קצרים בעת ובעונה אחת.
אני מרגיש שחייתי נצח.
יו, אנז!
ועדיין התחושה היא שבכלל לא עבר זמן.
אנזו?
אני שומע את הדאגה בקולו.
מה קרה, חבר שלי?
אוי, אנז.
אני מריח את היום שעבר עליו.
שמן מנועים ודלק... ועוף בגריל.
אתה יכול לקום, חבוב?
ראיתי פעם בטלוויזיה סרט דוקומנטרי על מונגוליה.
אוקיי.
במונגוליה, כשכלב מת...
הוא נקבר גבוה בהרים כדי שאף אחד לא ידרוך על הקבר שלו.
אני פה, חבוב. אני פה איתך.
בעליו לוחש באוזניו של כלבו כמה הוא מאחל לו שבחייו הבאים...
הכלב יחזור כאדם.
אומרים שלא כל הכלבים חוזרים כבני אדם. רק אלה שבשלים לכך.
בוא נקים אותך.
אני בשל.
אני יודע שהמוות הוא לא הסוף.
זה מה שאיב אמרה לי. ואני מאמין לה.
כשאני אחזור לעולם הזה...
אני אהיה בעצם אדם בוגר ברגע שאשלף מהרחם...
עם כל ההכנות שעשיתי.
הינה הוא.
אני אהלך בין בני האדם כמוני, אלקק את שפתיי בלשוני הקטנה והמיומנת...
ואלחץ ידיים בחוזקה.
הנה הוא אנזו שלי.
ואני אלמד אנשים את כל מה שאני יודע. את כל מה שלמדתי.
אתה בסדר עכשיו? -אני בסדר, דני.
באמת.
תמיד היית איתי.
תמיד היית אנזו שלי.
בפעם הראשונה שראיתי אותך, ידעתי שאנחנו אמורים להיות יחד.
אני אוהב אותך, חבוב.
מה אתה עושה פה?
חשבתי שניסע למסלול כי יש לי הפתעה לאנזו.
תודה שארגנת את זה, דון. זה לא ייקח הרבה זמן.
כמה זמן שתרצה. המסלול כולו שלך.
תיהנו. -תודה, מתוקה.
לא הדוקה מדי? אוקיי.
אתה מוכן?
טוב.
נהגים, הפעילו מנועים.
מעולם, מעולם לא הרגשתי כל כך מיוחד.
עשית את זה, גבר.
הבלמים חמים, הצמיגים חמים. מה דעתך שננסה הקפה מהירה?
הייתי רוצה להישאר כאן במסלול לנצח.
להישאר איתם לנצח.
את הסיבוב הזה ניקח במהירות גדולה. אתה בסדר?
הלוואי שיכולתי לקבל הצצה למה שמחכה להם במראנלו.
דני יהיה נהג נפלא בפרארי.
נפלא עד כד כך שיום אחד הם יבחרו בו...
להשתתף בצוות פורמולה 1 שלהם.
"תנסו אותי", הוא יגיד. את זה הייתי רוצה לראות.
אנזו!
אבל אנחנו לא יכולים לקבל את כל מה שאנחנו רוצים.
וחוץ מזה, הנהגים הכי טובים לא מתבוססים במחשבות על העתיד או העבר.
הנהגים הכי טובים מתמקדים רק בהווה.
היית חבר טוב.
חבר כל כך טוב.
החברים הכי טובים.
בוא הנה.
עוד מעט ניסע חזרה הביתה.
אבל כרגע, כל מה שאני רוצה זה עוד הקפה אחת.
רק עוד אחת.
אני אנבח שוב כדי שהוא יידע.
יותר מהר, דני, יותר מהר!
- מוגלו, איטליה שמונה שנים לאחר מכן -
אבא!
יש פה כמה אנשים שרוצים לפגוש אותך.
בוא כבר, הם מעריצים שלך. הם ממש ימצאו חן בעיניך.
את הבוס.
אנחנו המעריצים הכי גדולים שלך. הבת שלך אמרה שזה בסדר.
בוודאי.
הבן שלי, הוא כל הזמן מדבר עליך.
הוא מתחרה בקארטינג. הוא ממש טוב.
אתה יכול לחתום על התוכנייה?
אנחנו נראה מחר את המרוץ צמוד למסלול.
אנזו?
קוראים לי אנזו.
הוא רוצה להיות אלוף. כמוך.
הבן שלך מזכיר לי חבר ותיק שלי.
מספר הטלפון שלי במראנלו.
כשתחליט שהבן שלך מוכן, תתקשר אליי.
אני אוודא שהוא ילמד כמו שצריך.
הוא כל הזמן מדבר עליך.
הוא אומר שאתה נהג המרוצים הגדול בכל הזמנים.
יותר טוב אפילו מסנה.
טוב, הוא נהג מרוצים בדם.
בואי.
תרגום: עמירה שגב