Znaš da te to što se tako razmećeš, čini malo očajnim.
Da. "Pogledajte mene, znam da napravi okret skijama." Patetično.
Danijele to je bilo odlično!
Nikol...
Danijele, Nikola je otišla.
Trebalo je da dozvoliš da razgovaram s njom.
Šta kažeš na zajedničko plivanje? Nikol.
Sviđa mi se ovde.
Ono je sazvežđe Veliki medved.
Ono mi je omiljeno.
Znaš li za njega? -Ne, imao sam slabu ocenu iz astronomije.
Primetila sam da nemaš devojku ili neku simpatiju.
Danijele!
Želim da budeš ono što jesi.
Danijele, da li si dobro?
O moj Bože!
Upomoć! Nešto se dogodilo...
Broj tri je mrtav. -Da li si dobro?
Jesam.
Da li je još neko video šta se dogodilo?
Rekao sam ti da ne čuvao ovo, jer nema nikave svrhe.
U redu, vreme je da krenemo.
Danijele!
Ovo je deo koji najviše mrzim. Bežanje.
Ali to je jedini deo mog života koji je stvaran.
Ostalo je laž. Čak i Henri.
Ljudi misle da je on moj otac, ali nije.
On je ratnik s moje planete. Poslat da me štiti.
Ne sećam se svog oca. Sve što mi je ostavio je bila nekakva kutija.
Henri je rekao da će mi je dati kada za to dođe čas.
Svoj prvi ožiljak sam dobio sa devet godina, u blizini Meksičke granice.
Probudio me je iz sna.
To je bio prvi znak da su nas Magadorioni našli ovde na Zemlji.
Drugi ožiljak sam dobio u 12 godini.
Bio sam u Koloradu, učestvovao sam u takmičenju spelovanja.
Čim sam to osetio, znao sam da je broj 2 mrtav.
Sinoć sam dobio svoj treći ožiljak.
Bio sam dete kada su Magadorioni napali moju planetu. Lorian.
Devet deteta je pobeglo.
Bili smo određeni da štitimo naš narod kada odrastemo.
Nikada nismo dobili tu šansu. Svi su pobijeni.
Mi smo poslednji od naše vrste.
Troje od nas je ubijeno.
Love nas redosledno jednog po jednog.
Znam da sam sledeći. Ja sam broj četiri.
Danijel se neće vratiti u školu ovog semestra.
U redu i tebi.
Tvoja nova lična karta. I ovog puta se kloni nevolja.
Nema škole, nema timova. -Džon Smit. Veoma originalno.
Neću da bude originalno, već da budemo neprimetni.
Ovog puta je bilo drugačije.
Nisam samo dobio ožiljak. Video sam broja tri.
Osetio sam nož, osetio sam kada je umro. Kao što su to svi ostali.
Trebalo bi da krenemo dalje. Magadorioni su nas već namirisali.
Idemo u grad. Moram nešto da obavim.
Dobrodošli u grad Raj, država Ohajo.
Ovo je Barni Kosak, ragbi igrač.
Igrao je za Klivlend.
Sledeći put ću ja da odaberem motel.
Ovo je poslednji.
Idem u krevet. -Sačekaj. Treba mi tvoja nova slika.
Moramo da obrišemo sve što dospe na internet. Kaži: raj.
Baš zbog ovoga moraš da budeš neprimetan.
Vrati se unutra.
Džone vrati se unutra.
Zar ne misliš da je malo premali za Magadorioni.
Siguran sam da ima vlasnika. -Nema nikakvu ogrlicu.
Sigurno nekome nedostaješ.
Opusti se. Još jedan par očiju i ušiju koji čuvaju kuću.
Trebaće mi neko s kim ću da pričam. -Pričaj s mnom.
U redu, zadrži psa. Kako ćeš da ga zoveš?
Šta kažeš na Barni Kosak.
Malkom Spelman još uvek nije pronađem.
Zašto si ustao? -Predomislio sam se.
U vezi s čim?
Koliko god mi je zabavno s tobom. Ne mogu da budem zarobljenik.
Moram da idem u školu. -Ne. Suviše je rizično.
Broj 3 je bio veoma neprimetan pa su ga Magadorioni sredili.
To ga nije spasilo.
Biću bezbedniji ako se uklopim u okolinu.
Obećavam ti da ću biti neprimetan. - Čak i ako te pusti, a neću.
Ne možeš samo da ušetaš u školu i ideš na predavanja.
Misliš da samo ti možeš da falsifikuješ dokumenta?
Imaš li... -Imam hranu za 5 dana, rezervnu odeću, GPRS, novac.
Kako se zoveš? -Džon Smit.
Odakle si? -Iz Toronta.
Suviše ti je tamna koža za Toronto. -Iz Santa Fe u Novom Meksiku.
Znam proceduru. U redu.
Ponesi ovo s sobom, zvaću te na svaki sat.
Ako se ne javiš, znaću da nešto nije u redu.
Svaki sat? -Ili to ili ćeš učiti kod kuće.
I ja ću ti biti učitelj.
U redu.
Džone, ne budi glup i ne ističi se. -Znam kako da budem neprimetan.
Sačekaj ovde i doneću ti odmah raspored časova.
Nije pošteno prema drugima.
Henri, opusti se, stranci u Raju, barem je kreativna.
Slike na sajtu su veoma neprihvatljive.
Gdine Berman, ako želite da zadržite fotografije, samo recite.
Da zadržim fotografije? Već su na internetu.
Prekršaj je da se objave ovakve fotografije bez dozvole tih ljudi.
Moraš nešto da preduzmeš. -Gdine Berman izvinite nas za trenutak.
Sara, ovo ne liči na tebe.
Da li se to nešto dešava? -Ne, sve je u redu.
Sara. -Stvarno. -Sedi.
Ne možeš da dozvoli da te nekoliko loših studenata sputavaju.
Ne želim da se izoluješ od ostataka škole.
Trebalo bi da uživaš u ovoj godini. -U redu, probaću. -Odlično.
Mogu li da dobijem nazad svoju kameru? -Nema više slika na netu bez dozvole.
U redu. -Evo tvog rasporeda.
Sada imaš matematiku, to je krilo B, kabinet 7. Sara!
Hoćeš li da pokažeš našem prijatelju njegovu kasetu.
On je iz Santa Fe.
Kakvu kameru koristiš?
Prisluškivao si? Tako se ne stiču novi prijatelji.
Reci to direktoru kome je kancelarija kao akvarijum.
Sve se čuje.
Izvini. I onako svi prisluškuju sve.
Tvoja učionica je dole niz hodnik. A ono tamo je tvoja kaseta.
Srećno.
Džon Smit.
U redu. Ne želiš da mi kažeš svoje ime.
To je moje ime, Džon Smit.
Šta ima drugar? Ti si nov ovde?
Mark Džejms.
Ovo su Kevin, Džejson, Tajlor i Maks. -Džon.
Drago mi je Džone, odakle si? -Santa Fe. -Novi Meksiko.
Da li igrate tamo ragbi? -Ragbi? -Da.
Ne. -Igrate li bilo šta? Bejzbol, fudbal, ping pong?
To je u redu.
Uvek nam je potrebno više gledalaca na stadionima.
Ako ti bilo šta treba, slobodno traži on nas.
Mi smo ti prijatelji. -Imaću to u vidu.
Drago mi je da smo se upoznali.
Pogledajte koga vidimo.
Hvala ti.
Meni se sviđaju klasici.
Kraljevi fudbala protiv naučnih štrebera.
Sa vremenom postaje sve više bolje.
Taj momak, Mark... -Uskoro će biti nebitan.
On je u 3 godini od 4 najbolje godine u njegovom životu.
Pazi!
Gledaj gole, zbog NLO.
Idi kod mame.
Da li si dobro? -Kreteni.
Novi. Vrati nam loptu.
Pobogu!
Šta je s tobom?
Imaš dobro bacanje. -Znam.
Zašto te zezaju za NLO?
Znam da ti je ovo prvi dan, ali ćeš pre ili kasnije da ukapiraš. -Šta da ukapiram?
Da ja nisam momak s kojim želiš da se družiš.
Stranci u našem gradu.
Neprimetan? Znaš li šta to znači? Sećam se da si bio tu kada sam to rekao.
Broj četiri je još uvek živ.
Kako ruka druže? -Dobro, hvala.
Vidim da si se udružio s čudakom.
Izgleda da ti se dopadaju takvi moroni?
Ko to priča tamo?
To je slatko, stvarno jeste. Ti si neodoljiv.
Ali nemoj da se družiš s njim, da ne završiš kao on.
U redu.
Do đavola. Šta ti se to događa?
Ustaj, moramo da idemo! Džone, Džone!
Moje ruke? -Pogledaj me i opusti se.
Šta mi se to dešava? -Zovemo ih zaveštanje.
Ti i još njih devetoro ste jedini koji to imaju.
Zaveštanje? -Da.
Tvoji roditelji su bili deo Lorian garde.
Ti si nasledio njihove sposobnosti i njihov dar. -Dar? -Tako je?
Moje ruke svetle kao svici a ti to nazivaš darom.
Zaveštanje ima svoju funkciju. -Ima još mnogo toga?
Diši duboko i koncentriši se.
Moraš da naučiš da ih kontrolišeš. -U redu.
Kao što upravo sada radiš.
U redu.
Oseti svoje ruke? -Sada je bolje.
Šta ćemo sada?
Sada?
Čekaćemo da ti se sposobnosti razviju. Moraš da budeš oprezan.
Sada moraš da kontrolišeš svoj um.
Kada to budeš postigao, možeš da se vratiš u školu.
Neću da izazivam sumnju, još uvek imam posla ovde.
U međuvremenu tvoje moći će samo privlačiti pažnju.
Dakle, imam ove moći ali ne smem da ih koristim? -Tačno.
Maro je prerano za praznike.
Novac ili kartica?
Stranci u gradu?
Znam, veoma sam impulsivna.
To nisam hteo da kažem. -Samo mi je trebalo ime za moj sajt.
Znaš li da je ovaj grad trebalo da nazovu ironija.
Ironija, Ohajo. Lepo zvuči.
Pogledaj se, izgledaš nekako drugačije.
Sledeće nedelje.
Pridrži mi ovo.
Stvarno tako mislim. Tvoje fotografije...
Roditelji me teraju da čuvam decu za novac.
A ono su moje dve žrtve.
U stvari želim da ti dam kompliment.
Ali izgleda da mi ne ide baš najbolje.
Hvala ti.
Šta znam, stvari izgledaju bolje kada gledam kroz ovu stvar.
Ovo je kao moj lični detektor laži.
Da li si nešto zaboravio? Jedini posao ti je da zaključaš radnju.
Ono je Semov otac? -Očuh.
Stigli smo.
Ovde živiš? -Da, ovde sam odrasla.
To je samo kuća. -Znam.
Da li si gladan?
Džone čujemo da si došao ovde iz Santa Fe pre nekoliko nedelja?
Tako je. -I otac ti je pisac? -Jeste.
Glasine se brzo šire. -Da se igramo pitalica?
Izvinte, ja sam kriv.
U redu predajte svi mobilne. Daj ga Sara. Hvala ti.
I ti. -Mama.
Dobiće ga nazad posle večere.
Hvala ti Džone.
Santa Fe je veoma lep grad. Pogotovo na proleće.
Nije, jer mi ovde imamo vašar. -U redu je i moraš da dođeš s svojima.
Samo smo moj otac i ja.
Gde ti je majka? -Mama. -U redu je. Moj otac i majka se nisu venčali.
Sara će na vašaru da fotografiše za novine.
Jeftino rmbačenje. -Nije zbog toga.
Ona je veoma talentovani fotograf. -Hoću da se igram pitalica.
U redu, ne galami! Igraćemo, to je tradicija za večerom.
Koji je najgori savet koji ste dobili?
Povuci ovo.
Tata to je veoma odvratno.
Tvoji roditelji neće znati da te nema.
Kod tvojih je uspelo, tako je ona nastala.
Prestani? -Sara na tebe je red.
Mama rekla si mi da je ona boja prirodna?
Bila je narandžasta. -Kao saobraćajni znak.
Treba da mu pokažemo tu sliku. Još uvek imamo tu fotografiju.
Zašto ste mu to rekli?
Izvini zbog ovoga.
Zbog šta? -Zbog mojih roditelja.
Zato što su ti ovo priredili.
Izgleda da su veoma ponosni na tebe. -Jesu.
I već pokušavaju da me ubede da idem na lokalni fakultet.
Dopalo bi im se da ostanem ovde.
Da postanem fotograf za venčanja.
Šta ti želiš da radiš?
Taj mi je omiljeni.
Objektiv je malo oštećen pa izlaze zanimljive fotografije.
Dođi da ti pokažem.
Vidiš li ovu svetlost, to sam njime fotografisala.
Šta je ovo?
To je lična stvar.
Neverovatno.
Šta je?
Tebi je dozvoljeno da fotografišeš druge.
Ali nama nije dozvoljeno da tebe vidimo.
U redu, to je dovoljno.
Izgleda kao da želiš da pobegneš.
Samo sam srećna što ne mogu da odem odavde.
Ne znam. Bio sam na mnogim mestima. -Ne moraš da mi držiš takav govor.
Možeš da ideš gde god hoćeš i vidiš šta god hoćeš.
Ali svako mesto je dobro koliko i ljudi koje u njemu poznaješ.
Mislim da je ovo dobro mesto.
Glupi pas.
Da li je to tvoj pas? -Jeste, moram da idem.
Sačekaj malo.
Na tebe je red.
Hvala.
Dobro sam.
Ostavio si dobar utisak juče u učionici.
Baterijska lampa. Glupa šala. Taj čas... -Mnogo dosadan?
Znam da me se to ne tiče, ali moraš da se paziš.
Šta hoćeš da kažeš? -Priča se po celoj školi.
Mark Džejms i njegovi prijatelji su se nameračili na tebe.
Sara se ponaša kao da je jedna od nas, ali je u stvari s njima.
Sviđa joj se Sara? -Više od toga. Niko ne može da joj priđe.
Pitam se ko bi to uradio?
Ostavite me na miru!
Da li si se lepo proveo sinoć Džone?
U ragbiju, kvoterbeku trebaju neke stvari, brzina, snaga...
A ponajviše mu treba intuicija. Osećaj da zna kada nešto ne valja.
Kada smo se prvi put upoznali trebalo je da poslušam svoju.
Vrlo dobro Džone. Odlično.
Možda i tebi intuiciju nešto govori.
Ovo sam dobio u pronađeno nađeno.
Niko ne gubi ništa dobro. -Mora da se šališ?
Ili to ili majica Hane Montane.
Ko je to na fotografiji?
Moj pravi otac.
Lokalni meštanin nestao. Sin tvrdi da su to bili vanzemaljci.
Gde je to fotografisano? -U Meksiku, Jukata.
Svake godine smo išli tamo da tražimo dokaze o antičkim astronautima.
Antički astronauti? -Da, NLO i ostale gluposti.
Nazivao je sebe antropologom.
A u stari je bio samo malo ćaknut.
Sve ovo vreme se spremao za dolazak vanzemaljaca.
I dalje mislim da je bio genije. Moram to da mislim.
Niko ne želi da prizna da mu je otac ludak.
Seme?
Šta to imamo ovde?
Da li se vidimo večeras na vašaru, Sara?
Zdravo Sara. -Zdravo.
Mark Džejms je odluči da ispali hitac upozorenja zbog tebe.
Kada ti prvi put upoznaš nekoga, da li ga smaraš sa svim svojim problemima?
Sa svim svojim greškama i tajnama?
Mark i ja se razlikujemo.
Ja sam postala fotograf, a on je želeo da budem njegova lična navijačica.
Rekao je da sam postala pravi snob. I kada smo raskinuli to je rekao svima.
Rekao im je da sam prava kučka i da sam naučila lekciju.
Svim mojim prijateljima.
Žao mi je. -Meni nije žao.
Hoću da kažem da mi je bilo, ali na to sada gledam kao na poklon.
Sve sam to ostavila za sobom.
Šta je ovde najpopularnije?
Spašavaj se.
Prošle godine je držala testeru, bilo je super.
Da li ste se uplašili? Na kraju se svi uplaše.
Tvoj broj je sledeći.
Kakva predstava. -Nije to još ništa?
Da li te je ovo uplašilo?
Šta je ono?
Prestani!
Da li je to stvarno? Da li ste u redu?
Ostavi me na miru!
Smiri se.
Idiote! -Dođi ovamo.
Ostavi me na miru! -Možeš da ideš.
Gde je ona? - Čoveče to boli. Pusti me.
Ona je s njim. Pusti me.
Gde je Džon? -Ne zanima me šta će se dogoditi s nama. Stvarno.
Samo zbog toga me je tvoj drugar dovukao ovde.
A samo je trebalo da me pitaš, kao normalnu osobu.
Ne moraš da mi kažeš da sam idiot. Sara ti si problem za mene.
Stvarno bi trebalo da to zaboraviš.
Sačekaj malo! -Prestani!
Nadam se da možeš da bacaš s levom rukom.
Džone, stani!
Samo nisam htela da mu slomiš ruku. -Nisi ti u pitanju, već ja.
Nije trebalo da se tako pogubim.
Hoćeš li da me otpratiš kući?
Trebalo bi da ti to pogledaju.
Hoće.
Moramo da razgovaramo.
Znam.
Mrak je lud, a ovo nam je zadnja godina. Ko zna gde ćeš biti za 3 meseca.
Upravo tako. Ko zna.
Onda se vidimo kada se vidimo.
Da. -U redu.
Ruke su ti baš tople.
Misliću samo na tebe. -I ja isto.
Odakle si došao?
U redu mama, razumela sam.
Moram da idem.
To.
Džone, ovamo. Šta si ti?
Razbacao si one ragbiste kao da su od pera.
A ono s rukama...
To nije ljudski. Zato te pitaš, šta si ti?
Da li moram da ti pretim. Imam slike na telefonu koje će pokrenuti neka pitanja.
Daj mi to. -Neću! -Znaš da mogu da te povredim.
Uživaj u tome.
Celo moje detinjstvo...
Je bilo epizoda Dosijea X.
Znaš li kako je kada nešto osećaš, tako snažno...
da se svakog dana nadaš da će ti se otac vratiti i da će te odvesti iz ove rupe.
I da je tačno sve u šta smo verovali. I da nismo ludi.
Molim te.
Tvoj otac je bio u pravu. -Šta?
Bio je u pravu u vezi s antičkim astronautima.
Životu na drugim planetama.
U vezi s svim.
Znao sam! Znao sam da nas ne bi ostavio.
Našli su njegov džip u blizini granice s Meksikom. A on je samo nestao.
Možda su ga oni oteli. -Seme.
Ako bi znao da si ti ovde, vratio bi se kući. -Ne smeš nikome da kažeš.
Ne bih. -Moraš da mi obećaš, jer ovo niko ne zna.
Postoje i drugi s moje planete koji me traže. Nisam bezbedan.
Seme znam da si tamo. Odmah da si ušao u kuću!
Sačekaj da uđem unutra a onda idi. -Seme?
Obećavam.
Zdravo manijače. -Zdravo sine.
Šta je to s tim...
Zdravo oče. -Šerif Džejms kaže da su se neki momci povredili sinoć.
Nekoliko njih je provelo noć u bolnici.
Rekao si četvoro.
Tako je. Niko od njih neće ništa da kaže, pa ni moj sin Mark.
Vaš sin je Mark? -Da, tako je.
I on je povređen i rekao je da si i ti bio tamo.
Ne, u stvari sam bio s devojkom, tako da nisam obraćao pažnju.
Sa Sarom Hart.
Niko ne želi da prvi kaže šta se dogodilo. Ali na kraju će neko da propeva.
Siguran sma da ste u pravu. Hvala vam šerife, ako nešto čujemo, javićemo vam.
Četvoricu. -Da.
Da li je bilo teško? -Ništa lakše.
U redu, to znači da napreduješ. Idi gore i spakuj se.
Zbog ovoga od sinoć? -Zato što ne volim da se ljudi raspituju.
I mislim da će ovo da pokrene mnogo pitanja.
Hodaju među nama. Šta je ovo? -Još ludaka iz Dosijea X.
Sem što si ovo ti. -Neki klinac te je snimio.
Ne mogu da prođem kroz zaštitni zid. Moram da odemo tamo.
Ako Magadorioni ovo vide samo je pitanje vremena. Spakuj se idemo.
Ne idem.
Šta si to rekao? -Neću da idem.
U redu je ako hoćeš da odabereš sledeće mesto.
Ovo nikada nije bila moja borba.
Ne sećam se sveta pre ovoga. -Stani malo?
Da li je ovo zbog devojke?
Idi gore i uzmi svoje stvari.
Ti nisi moj otac. -Nisam, on je mrtav. Poginuo je za tebe.
Nemaš pojma koliko se njih žrtvovalo da bi ti ostao živ.
A ne da dođeš ovde i da se zaljubiš kao neko kučence.
Neću da idem.
Džone! -Neću da idem.
Da, sada i ovo mogu da uradim.
Džone!
Pustiću te. U redu? -U redu.
Na našoj planeti... -Samo mi reci zašto žele da me ubiju?
Magadorioni ne kolonizuju već uništavaju. A onda idu dalje.
A sada su došli ovde.
Malo je sila koji mogu da ih zaustave. A ti i ostalih petorica to mogu.
Spašen si za velike stvari i neću da ti dozvolim da to odbaciš zbog devojke.
Ona nije samo devojka.
Razmišljam da je ostavim, ali ne mogu.
I ne znam zašto?
Mi ne volimo kao Zemljani. Kod nas je to za ceo život.
Nikada to ne zaboravljaš.
Ako je ona prava, nemoj da im dozvoliš da pobede. Nećeš to sebi nikada da oprostiš.
Moramo da idem. Pobrinuću se za sajt.
To će ti dati još jedan dan. -Jedan dan, da se oprostim.
To je više nego što smo svi ostali imali.
Henri, idem kod Sare.
Henri.
Halo, Henri.
Ne. Ali dođi ovamo i rećiću ti kako da ga nađeš.
Ko si ti? Gde je Henri?
Adresa je Port Biliard 17, zapadni deo grada.
Treba mi tvoja pomoć.
Znači vi ne... -Da li otimamo ljude?
Da. -Ne.
A ti drugi koji te jure, oni ih otimaju?
Ovde smo. Hvala ti.
Poneo si pušku? -Imam dozvolu.
Može da nam bude od koristi. Idemo. -Ne
Došao sam ovde da ti pomognem. -I jesi. A sada idi kući.
Šta to radiš? -Neću da idem.
Šta ako su ovi ljudi oteli mog oca?
Do đavola?
Šta si to upravo uradio?
Treba nam novi plan.
Prati onog čoveka i pošalji mi poruku ako se vrati.
Važi. Idem.
Henri?
Da li si dobro? -Nisi trebao da dolaziš.
Šta se dogodilo? -Magadorioni su ovo organizovali, moramo da idemo. Dolaze.
Ostanite gde ste ili ću da pucam u ovog malog.
Pucaću! Ruke uvis!
Drago mi je da si poneo pušku. -Ti si Malkomov sin.
Ugasi svetla. -Ućutite i podigni ruke uvis!
Ti si onaj momak sa snimka na našem sajtu. Onaj koga traže.
Koga traže? O čemu to pričaš?
Magadorioni su bili ovde. Ovo je klopka.
Šta god da su, oni imaju planove.
Ja sam samo momak koji priča o zaverama. Nikoga nije briga šta ja pričam.
Ali ovo je stvarno. -Džone. Vreme je da krenemo.
Dopada im se ovde. Uništiće celu Zemlju.
Džone, idemo. -Moramo da radimo kako oni kažu ili ćemo svi da umremo.
Džone, beži! Odmah!
Startuj vozilo. -Ne mogu da nađem ključ.
Kako to misliš da ga nema? -Ne mogu da ga nađem.
Šta čekamo? -Izgubio sam ključ.
Džone pokreni motor. -Šta? -Možeš ti to, startuj auto.
Startuj auto!
Požuri! Dolazi, upotrebi svoje magične moći ili smo mrtvi.
Idemo! Kreći!
Uzmi ovo.
Malkolm je ovo koristio da nađe ostale.
Sačekajte malo. Onda vam je moj otac... -Pomagao nam je.
Pomagao nam je da se svi okupimo. -Moraš da nađeš ostale.
Zajedno ćete biti jači.
Ne mogu ovo da uradim bez tebe.
Naravno da možeš.
Još uvek nemaš pojma šta sve možeš da uradiš.
Pusti mene da pričam.
Pozvao sam vas kao što ste rekli.
Nisam ja kriv što je... Mi smo odradili svoje.
Da li smo još uvek u igri, oko tog novog svetskog poretka.
Gde je?
Sve što je imao je bio nož i onaj kamen.
I stavio sam ga onamo, čoveče. -Bio je tamo, čoveče.
Ali više nije tamo.
Osećam miris.
Broj četiri je veoma blizu.
Crtani za decu.
Tamo odakle ja dolazim, muškarci moraju da rade.
Naporno ću raditi.
Toliko vas ne radi ništa, da je to prelepo.
Mislim da bi trebalo da se zabavimo.
Mnogi ovo zovu dečije igre.
Imam jednu igračku. Hoćete li da se igrate?
Ona hoće da se igra s tobom.
Moramo da razgovaramo. Znaš li gde mogu da nađem tvog prijatelja?
On nije onaj za koga se predstavlja. -Izvinite?
Moramo da idemo odavde.
Šta kažu na vestima? -Policija misli da ste kriminalci ili teroristi.
Gde se nalaziš, Sara.
Vraćamo se nazad.
Imam i ja isti takav. -Šta?
Baš takav, našao sam ga među stvarima mog oca.
Moraš da mi ga doneseš. -Važi.
Videćemo šta može da uradi. Sara je tamo gore u kući. Zvaću te kasnije.
I šta onda? -Onda mi daš kamen a ti ideš kući.
Da, ovde je.
Ovo nije tvoje uobičajeno društvo.
Nisam trenutno sigurna koje je to moje društvo.
Džon Smit, prava sam budala. I kažu da je tvoj otac terorista.
Nije terorista. -Kaži mi istinu.
Ko si ti?
Šta imam momci.
Nisi mi odgovorio na pitanje.
Došao sam da se pozdravim. -Sačekaj malo...
Idemo.
Ono što si uradio nije moguće.
Ono što sam jesam, je samo ovde. Ovo sam uradio za tebe.
Stani. Molim te, pođi s mnom.
Znaš li gde mogu da budu?
Mislim da znam gde bi ona otišla.
Ko su sad pa ovi?
Do đavola.
Ne, ne!
Tata!
On će nas odvesti do četvrtog.
Mnogo alkohola u tako jakog momka kao što si ti?
Tako zdravog i nahranjenog.
U ovakvoj situaciji misliš da možeš da budeš heroj.
Ali ja ti kažem da to ne radiš.
Reci mi, gde je momak?
Ovo je prelepo.
Možeš li da mi pokažeš.
Pusti me.
Opkolite školu.
Isključite struju.
Gde si? -U školi.
Moraš odmah da bežiš odatle. -Šta se dešava?
Tvoje vratolomije sa policijskih kolima je već na jutube.
Idemo. -I nemoj da mi kažeš da ovo nije moja borba.
Moj otac je znao da oni dolaze i zato su ga oteli.
I kod mene je tvoj pas.
Odmah dolazim, naćićemo se ispred škole. Moraš odmah da bežiš.
Idemo.
Ostavi me na miru!
O moj Bože!
Bežite!
Pusti me!
Slušaj me. Neću da dozvolim da te iko povredi. Da li me razumeš?
Bila bi dobra ideja da svoje vratolomije ne stavljaš na net.
Ko si ti? -Broj šest. Gde je tvoj zaštitnik?
Mrtav je. -I moj.
Magadorioni su ga ubili pre nekoliko meseci.
Pratili smo ih. -Pratila si ih?
Na tvoju sreću, jer sam te spasila. -Trebalo bi sebe da spasavaš.
Blokirali su sve izlaze.
Izgleda da ćemo morati da se borimo da bi izašli odavde. Da li si spreman?
Postoji tunel ispod škole koji vodi do stadiona. -Stekao si prijatelje? Baš lepo.
Imaš li još neke sposobnosti za koje trebam da znam? -Saznaćeš.
Do đavola.
Oprezno.
I trebaće ti sva energija.
Šta je to bilo? -To su oni.
Polako.
Seme šta to radiš? -Da li si video kako je bacio kamion.
A tvoj pas se pretvorio u jedno od njih. Mislio sam da će da me pojede.
Evo ti tvoj kamen.
Zdravo, zovem se Sem. Kako se ti zoveš? -Džejn Do.
To je u redu. Da li si ti broj dva?
Ko je ova budala? -Seme fokusira se, šta je izašlo iz kamiona?
Dođi ovamo.
Uhvati me.
Udari me. -Šta?
Udari me svojim svetlom. Moram da se napunim.
Da li si spreman?
On je ubio Henrija. On je moj.
Vešt si sa rukama.
Hvala ti. -Nema na čemu.
A moj pas? -On je kameleon, došao je s tobom.
Neko je morao da te čuva.
Poneo si pušku? Da li ti to ozbiljno? -Može da nam pomogne.
Ovuda.
Idemo.
Trčite prema kolima.
Igram Xbox.
Broju četiri, mislim da imaš nešto što mi treba.
Hvala ti, što si ovo učinio ovako lakim i prostim.
Pomisli kako ćemo brzo da sredimo ostatak ove planete. Fenomenalno je.
Nakon što pobijemo sve vas.
Ne možeš da zaustaviš ono što dolazi. Nikada nisi ni mogao.
Nema pojma šta sve mogu da uradim.
Otporna si na vatru. -Rekla sam ti da ćeš da vidiš.
Daj mi to. Hvala ti.
To je bilo razočaravajuće. Izgleda da to nije lokator.
Jeste. -Da li si i ti to osetio?
Jesam. Znamo gde trebamo da idemo. -Tako je, pronaći ćemo ostale.
Uzmi. -Hvala ti.
Nadam se da nećeš zbog ovoga da imaš probleme. -Ne, dokazi stalno nestaju.
Moj otac neće ni primetiti.
Bolje da krenete na zapad. -Zašto?
Zato što sam rekao mom ocu da idete na istok.
Šesta, Sem ide s nama. -Šta? Nema šanse.
On je sada jedan od nas. Moramo da nađemo njegovo oca.
Ako nas usporiš, lično ću te ubiti.
Verujem ti. Možemo li da krenemo?
Znaš da ne bih išao da nije tako... -Bezbednije. -Da.
Znam.
Žao mi je zbog onoga šta se dogodilo Henriju.
I meni.
Znaš da ću te ponovo naći.
Najverovatnije ću i dalje da budem ovde.
Ljudi su ti koji čine neko mesto. -Tako je.
Henri me je upozorio da se mi samo jednom zaljubljujemo.
Zauvek? -Zauvek.
Prevod na srpski: slaksm slaksm@yahoo.com
Ovo je prvi put da sam negde otišao bez Henrija.
Ali isto tako prvi put imam razlog da se negde vratim.
Henri je bio u pravu. Zajedno smo jači.
Zato ćemo da pronađemo ostale.
Moja planeta se zove Lorian. Ali mi je Zemlja sada dom.
Ovo je dobro mesto kao bilo koje u univerzumu.
I tako će i da ostane.