Капець!
Господи! Мені дуже шкода! Це було інстинктивно.
О!
Ні!
Щоб я здох!
Нейт!
Давай. Я тримаю.
Рятуй, я падаю!
БОСТОН, 15 РОКІВ ТОМУ
Я тримаю! Давай!
-Господи. Господи. -Не треба кричати. Тихо, тихо.
Я сказав чекати на мене. Ти не чув?
-А я сказав, що піду з тобою. -Добре.
Шукаємо експозицію «Епоха відкриттів».
Тихіше.
«Бабл Ням»?
Остання з пачки. Поділимось.
Гей. Паразит.
Кажи, розумнику. Хто це такий?
Раз плюнути. Фернандо Магеллан. Перший обплив довкола світу.
Помиляєшся.
Магеллан не завершив своєї подорожі. Йому це приписують.
Здуріти. Ось воно.
Що таке?
Ходи сюди.
Перша мапа всього світу.
Знаєш, що насправді шукав Магеллан?
Золото.
Однак він так і не дістався додому.
І все те золото... просто згинуло?
Стривай. Зникло. Не згинуло.
Різниця велика. Те, що зникло...
можна знайти.
Нам пощастило, брате. У нас піратська кров у венах.
Самого сера Френсіса Дрейка.
Принаймні... так вважали наші мама з татом.
А знаєш, іноді мені здається, що вони досі десь є.
Теж десь зникли.
Вони не зникли. А загинули.
Гаразд.
Ця мапа коштує купу грошей.
Пан чи пропав.
Давай.
Шухер.
Стій! Куди? Ані руш.
От капець.
Ми привезли їх сюди з поваги, сестро Бі.
Та це вже втретє.
Іди збирай речі, Сем.
Не дозволяйте їм забрати Сема.
Іди попрощайся.
Ти куди?
Я не збираюсь гнити в тюрмі. Ніколи в житті.
Я піду з тобою.
Не цього разу.
Слухай мене.
Ти коли-небудь мене бачив без цього?
Ні.
Це доказ, що я повернуся і заберу його.
Я завжди буду з тобою.
Тут сказано Sic parvis magna.
«Велике починається з малого».
Так і в нас буде.
Спускайся, малий.
Мені пора.
Я повернуся по тебе, Нейт.
Обіцяю.
Ніколи не забувай, що ти Дрейк. Я люблю тебе.
НЬЮ-ЙОРК, НАШ ЧАС
Які люди! Це наш славетний і вже безробітний Нейт.
Ну, про славетного ви вгадали.
КИЦЬКА ЗМОКРІЛА
-Ґолді, я все приніс. -Дякую.
-Як було вчора? -Класно.
-Симпатичний хоч? -Не те слово.
Я радий.
-Салют. -Салют.
Можна вас?
Даруйте.
Уважно слухаю.
-Мені горілку з тоніком. -Горілку з тоніком?
Ви перша клієнтка. Може, щось складніше?
Ну, не знаю... Неґроні.
Не... що?
Жартую.
Коктейль «Неґроні».
Вперше зроблений у 1919 р. для графа Камілло Неґроні,
коли той замінив свою содову у традиційному американо...
на джин.
Я вас раніше не бачив.
Це далеко від мого району.
Справді? А звідки ви?
-З Ґрінвічу. -З Ґрінвічу. Дуже гарно.
У нас бармени не читають лекцій з історії.
А ще бармени у Ґрінвічі не роблять «Неґроні», як я.
Чек закривати чи ще гуляєте? Думаю, гуляєте. На таткові грошики.
Сигарета.
Придумана Альфонсо Сиґаретті у 1462 р.
Жартую. Я не знаю, хто придумав сигарету.
Ти типу дивний. І типу прикольний.
Ну, тоді я типу ображений і водночас типу задоволений.
Ось.
Та що ж це...
А знаєш, не переймайся. Я намагаюсь кинути.
Можливо, це знак.
А, можливо, просто запальничку треба робочу.
Ця клацалка стара...
Зате працює.
Та мажорка зелена?
Ідеальна мішень.
-Не розумію, про що ви. -Усе ти розумієш.
Не поспішав, перестрахувався, не забрав багато одразу.
Чи я помиляюсь?
Помиляєтесь. І ми вже зачинені, тож...
Відчалюйте.
Віктор Салліван. Зви мене Саллі.
Дякую, не буду. Але дякую.
У мене роботка накльовується. Жирна. Потрібна додаткова пара рук.
Це твій метод? Завалюєшся в бар, щоб підчепити напарника?
Я пропоную тобі квиток у краще життя.
Місце, про які читають у романах.
Що скажеш?
Ти промахнувся, Вікторе.
Я тобі не мішень у барі.
І дехто тут уже поспішає додому, тож...
Іди собі.
Переконав.
На все добре.
Чуєш, Ґолді, наллєш мені пива?
Зараз.
ВІКТОР САЛЛІВАН ПРИВАТНІ НАДБАННЯ
НЕ КРАДЬ У БЛИЖНЬОГО СВОГО!
Сучий син!
Гей, очі роззуй!
Пробачте. Я не помітив вас.
МАГЕЛЛАНОВІ КОРАБЛІ
Привіт. Бачу, терпіння – не твоя чеснота.
Здивований, що я тут?
Я на тебе чекаю. І вже налив.
«Ширлі Темпл». Дотепно.
А браслет?
У верхній шухляді мого столу, якщо хочеш.
Та думаю, тебе більше цікавить велика риба.
Нє, я зайшов по браслет.
Це все?
Ні.
О, теж цінна штучка.
Отепер усе.
Чому мапа? Тільки вона привернула твою увагу.
Бо вона може бути справжньою.
О ні, не може бути, а є.
Крутизна.
Лінія відтворює шлях Фернандо Магеллана
навколо світу.
Першопроходець. Ти знаєш історію.
Тільки він не першопроходець.
Магеллан загинув на Філіппінах десь на якомусь пляжі.
Це його капітан, Хуан Себастьян Елькано, доплив із 17 моряками.
Їх ще звуть «Сумнозвісні 18».
Я чув легенду, що це була не дослідна місія,
а пошуки золота. Та це лише казочка.
Ні. Якраз навпаки.
Такі подорожі були надзвичайно дорогі.
Король Іспанії не потягнув.
І не було б жодного плавання, якби не приватні гроші.
Дім Монкади.
Саме так.
Вкладали у хрестові походи, інквізицію, фашистів Франко у 30-х
і купу інших жахливих речей.
Магеллану запропонували здійснити мрію,
якщо він повернеться із золотом.
Скільки саме золота? Якщо у доларах... П'ять мільярдів – легко.
Найбільший із загублених скарбів.
Слухай, я марив ним змалку.
Звідки ж ти дізнався про це?
Коли Сем сказав, що його братик
також захоплюється Магелланом, я не повірив.
Ти знаєш Сема?
Ми були майже приятелями,
що дуже незвично для людей з мого товариства.
Ось.
Нічого собі. У нього борода.
І де він? Коли це фоткали?
Два роки тому. Сан-Себастьян в Іспанії.
Ми знайшли гробницю капітана Елькано. Сем вірив, що там його щоденник,
де є координати того золота. Після чого Сем зник.
Не дзвонить, не відповідає на смс, нічого. Ігнорує мене.
Так, це схоже на мого брата.
Ви з ним не контачите?
Із Семом? Ні.
Навіть поштівок не шле?
Ні. Жодної поштівки, дзвінка, смс, імейлу – нічого.
Не знаю, що між вами сталося, але якщо знайти те золото,
є шанс, що ми й Сема знайдемо.
Що скажеш?
Сем пішов, коли мені було десять.
Іноді дзвонив, обіцяв повернутися, але не приїхав.
Сем, якого я знав, зник дуже давно.
Тому ні. Знайди собі когось іншого.
Жах. Я явно втрачаю хист.
СИРІТСЬКИЙ ПРИТУЛОК СВЯТОГО ФРАНЦИСКА
МАЧУ ПІКЧУ, КУСКО, ПЕРУ
Шкода, що ти не тут, бро.
Є цілий світ, якого ти не бачив,
але побачиш. Обіцяю.
Ну нарешті. Чого ти так довго?
Коли починаємо?
Тут аукціон намалювався.
Найбільша колекція іспанського ренесансу йде з молотка.
Один з лотів La Cruz de la Hermandad.
Але не ритуальний хрест.
А ключ до сховища, де «Сумнозвісні 18» сховали золото.
Круто, але за легендою, є два ключі.
Один був у капітана, інший у команди, щоб...
ніхто не зміг украсти золото самотужки.
Тож один ключ нас не рятує.
Ти надворі гуляв, як був малий? Чи зубрив усі ці деталі?
Ось іще одна деталь.
У мене вже є один ключ.
Другий чекає нас там. «Августин». Це аукціонний дім.
Елітний, але я вніс нас у список.
Твоє завдання – вирубити електрику.
Сигналізація спрацює, решту зроблю я.
Ясно. А як мені електрику вирубити?
Сам придумай. Має бути і твій внесок.
Відробляй свою частку.
До речі, ми не обговорили моєї частки.
Я сподіваюсь, 50 на 50?
-50 на 50? Ти про золото? -Так.
Що ти куриш? Я півжиття на це вбив!
Даю 10%, тому що я щедрий.
Вау! Ти офігезно щедрий.
Нащо тобі здалися такі бабки?
ВИХІД!
ГОЛОВНА ЗАЛА
ПОСВІДКА ПРО ЗВІЛЬНЕННЯ ЗІ СЛУЖБИ, ВМФ США
АРХІВ ШТАТУ НЬЮ-ЙОРК
ЗОЛОТО МАГЕЛЛАНА ВТРАЧЕНЕ НАЗАВЖДИ?
Експедиція в Індонезії провалилася
Придумав?
Мені потрібні гарний костюм, ручний різак для листового металу.
І кішка...
ок
Досі мучишся?
Ніяк не визначуся з довжиною. Калічно виходить.
Дай мені.
Ти у цьому шариш?
Мій тато служив на флоті. Я роблю це однією лівою.
Ти теж служив. Звільнення з ганьбою.
-Копав інфу? -Звичайно.
Я пілот вертольоту.
Рятував експонати з музею в Багдаді.
Пташка була перевантажена, я розбився.
Скандал, мене випхали.
Як на мене, це перебір, але що тут удієш.
Ти сказав «рятував».
Це мародерство, так?
Якби не я, то хтось би інший усе забрав.
-Ти просив різак. -Дякую.
-А кішка тобі нащо? -Ця кішка?
-Кішка тобі. -Що?
Так. У тебе суперсумне життя.
Ні-ні-ні, мені не потрібна ця істота. Ще засере мені всю підлогу.
Ці люди за кілометр фальш бачать.
Ти маєш вірити у казочку, яку розказуєш.
Ти один з них. Ти рівня їм.
З жуйкою ідеально впишешся.
Тю, та це ж «Бабл Ням».
Один хрін. На, встав у вухо.
Та ти що?
Алло?
Я усе чую. Я поруч сиджу.
Холера. Запхнув глибоко.
Це не страшно?
До діла.
Глянь, яка тачка. Недешева цяцька.
Чорт. Сантьяґо Монкада.
Із Дому Монкади?
Так. Вважає, що хрест його за правом народження.
Якщо він його викупить, золота нам не бачити.
Вітаю. Що бажаєте?
-А знаєте, давайте мартіні. -Так, сер.
Мартіні?
Так, а що?
Жуйка додасть йому смаку.
Ти краще вкинь жуйку в мартіні. Вийде жуйкове мартіні.
А це непогана ідея.
Пипець, та краля реально фліртує зі мною.
-Яка? -Глянь.
Вона стоїть з Монкадою. Але фліртує зі мною. Салют.
Це не флірт. І не з тобою.
Це Джо Бреддок. Як наблизиться,
тікай в інший бік. Серйозно кажу.
Вона вже наближається.
Ти знаєш, куди йти.
Ще дякуватимеш.
Як ти, Вікторе?
Досі сердишся? Ображений після Сан-Себастьяна?
Ну ти даєш.
І яку безглузду аферу ти замутив цього разу?
Якщо я скажу, це зіпсує сюрприз.
Так, ти і справді завжди все псуєш.
Не я працюю на Монкаду. Визнай, це низько. Навіть для тебе, Джо.
Головне – отримати золото.
Ти сам мене вчив, Вікторе.
Increíble.
Нащо лякати?
О, даруйте.
Прикольна штучка.
Ну, це дуже незвичне розп'яття з цільного золота.
Ручна робота, Барселона, 16 століття,
тож так, це прикольна штучка.
Клас.
Ви шарите у хрестах.
Моя родина розшукувала його з давніх-давен.
Та ви що? Так само, як я.
Ви колекціонер?
Це хобі.
Не для мене.
У цього хреста дуже трагічна історія.
18 людей загинули, намагаючись ним заволодіти.
Так багато крові пролито дарма.
Леді та джентльмени, хвилинку вашої уваги.
Хай щастить.
Прошу сісти на свої місця. Ми відкриваємо аукціон.
Гей, Бабл-Ням. Наговорився з прадавнім ворогом?
Здається, він щойно пригрозив мене вбити.
Вуха торкатися нащо? Ти наче ідіот.
Рухайся.
Я піднімуся нагору.
Твоя подружка чимось засмучена.
Це привід для хвилювання?
Зосередься на завданні.
Хлопця з поля зору не випускайте.
Сідайте на свої місця в залі. Дуже вам дякую.
Отже, ми нарешті починаємо з лота номер один.
Надзвичайна олія на міді,
«Мати Божа доброї ради» Бартоломе Переса.
Агов!
Шістсот тисяч раз, шістсот тисяч два...
Продано дамі з заднього ряду. Дуже вам дякую.
Хрест наступний, шкет.
Саллі, спокуха. Все буде.
Ла Круз де ла Ермандад.
Як вам відомо, хрест було зроблено в Барселоні в 16 столітті.
Це розкішний витвір
і найкращий взірець золотарів іспанського ренесансу.
Стартова ціна цього лота
200 000 доларів.
Хто дасть 200 000?
Дуже вам дякую.
Є початкова ціна 200 000 від містера Монкади.
Так, що тут у нас?
400 буде?
Як успіхи?
Усе чудово.
500 тисяч доларів. Хто дасть 600?
600 000. Вдячний, мадам.
Час не гумовий, шкет.
700 000 доларів від містера Монкади. Хтось дасть 800?
Ніхто?
Зупиняємося на 700 000. 700 тисяч раз...
-Не змушуй мене до цього. -700 тисяч два...
І...
Пропозиція від номера 107.
Дуже вам вдячний, сер. Ціна 800 тисяч.
800 тисяч доларів, леді й джентльмени. Хто дасть 900?
Я ставлю гроші, яких не існує.
Ну що, хто не ризикує...
Господи!
Ти хо, шоб я тя заземлив до жмура, штекер?
У мене з хази пациків виносили пакованами.
Що ви сказали?
Містере Монкада, слово за вами. 1 900 000.
Містер Монкада округлює ціну до двох мільйонів доларів.
Ну, згорів сарай, гори і хата. Нехай.
2 100 000, дуже вам дякую.
Містере Монкада, ваш хід. Ви готові дати більше?
Два мільйони двісті тисяч, леді та джентльмени.
О Боже. Вона йде до мене.
Кажу «Хо, шоб я тя заземлив до жмура, штекер?
У мене з хази пациків виносили пакованами».
Тихо-тихо.
Я реально не розумію, що ви кажете.
Ах ти ж...
Остання ціна – два двісті.
Чи буде два триста? Він згоден.
А містер Монкада піднімає суму до трьох мільйонів доларів.
Тупі двері.
Ясно.
Засада...
Саллі, доведеться купити той хрест.
Отже, леді й джентльмени.
Три мільйони раз...
Зроби щось. Вируби електрику, вхопися за серце, байдуже.
Три мільйони два...
І...
От паскудство.
Тримайте його! Ближче, ближче!
Ну, це спрацювало.
Так і будеш теліпатись?
Зате ви, довбодятли, мене не дістанете!
У нас нестандартна ситуація. Ми швидко все владнаємо.
Візьміть під охорону хрест. Дуже дякую.
Прохання до служби безпеки з'ясувати, що відбувається.
Ти молодець. Тримайся.
Холера.
Боже мій! Ви не забилися?
Стій, Трент. Едісон попросив віднести це у сховище. Дякую.
Саллі, ти куди це?
Не кидай мене.
У нашій грі одне правило: не попадайся.
Вибачте, сер. У нас до вас є питання.
Як грубо. Якщо чесно, то це я мав би ставити вам питання.
Ні, є ще один варіант. Нехай мій адвокат ставить ці питання.
Наприклад, хто встановив ті поручні? Ви гляньте на них!
Стійте!
Цей план ще безглуздіший, ніж я могла уявити.
Не скажи. Досі все йшло як по маслу.
Смішно. Але кейс віддай мені.
Джо, схаменися.
Припини, Вікторе.
О, нарешті! Вона намагається вкрасти хрест.
Краще опустіть кейс і відступіть.
Так, опусти мій кейс.
І відступи.
Я доставлю це на місце. Хай щастить.
Так, жіночко, без фокусів.
Шкода тих сучих синів.
Ну що, час вирушати, Тоні.
Салют, не радий мене бачити?
Ти вкотре довів, що корисний. Стрибнув, як лебідь в озеро.
Ти б мене покинув там?
А хіба краще, щоб нас обох спіймали?
Хтось мусив стирити хрест.
Я хрінію. А ти шустрий.
-Я пропоную його мені віддати. -Не довіряєш мені?
Це що, типу прикол?
На.
Тоні, у Тітерборо.
Чи ти хочеш вийти по дорозі?
Так, ти зрадів би. Сорян, Саллі, я вписався до кінця.
Так, Тоні, у Тітерборо.
БАРСЕЛОНА
Капітанський щоденник.
-Дивовижно. -Тут є божевільні речі.
Аж не віриться. Він підтверджує легенду.
Магеллан справді віз тони золота з Філіппін.
Вони сховали золото в Барселоні
і збрехали Монкадам про місію.
У тебе є блискучі ідеї, до чого цей ключ?
Ось, тут є. Капітан пише:
«Шлях починається у Барселоні, де ключ веде до хвої».
І тут ескіз хвойного дерева. Глянь.
Отже, ми шукаємо дерево.
-Серйозно? -Так.
Вау. Це і є твій експертний аналіз?
Ти дав записи годину тому. Чого ти чекав?
Таке я й сам допетрати можу. Я бачив малюнок з деревом.
Де золото? Під деревом?
-Чи всередині? -Я не знаю. Можливо.
Визирни з вікна. Скільки дерев у Барселоні?
БАРСЕЛОНА, ІСПАНІЯ
Щось потрібно у Барселоні, Хлоя Фрейзер дістане.
Я їй про тебе не казав, але вона нормальна.
-Привіт, Хлоє! -Це ще хто такий?
Я Нейт. Приятель Саллі.
У Саллі немає приятелів. Він уміє губити друзів.
Неправда. Всі люблять мене.
Шпигунські штучки. Вдома б зустрілися.
Перевіряю, чи немає хвоста.
Думаєш, я б його не помітив?
Чувак, я пасу вас з аеропорту.
Серйозно? З самого аеропорту?
Слухай, це неважливо. Нащо він тут?
Навіщо я... Навіщо ти тут?
Ясно. Ти не сказав.
-У Хлої наш інший хрест. -Що?
-Я тобі не казав? -Ніколи.
Ти впевнений?
Фактично, він мій.
Ми тепер партнери. Так або ніяк.
-Тому звикай, дорогенька. -Дзуськи!
Послухай моєї поради. Кожне слово з його рота –
нісенітниця, напівправда чи відверта брехня.
Знаєш що? Це вже занадто.
Бувай, Саллі.
Зупинися, Хлоє.
Нікуди вона не дінеться.
-Не думаю, що вона повернеться. -То що?
-Де хрест? -У наплічнику.
Перевір. Негайно. Зараз.
Чорт!
Дав їй стирити хрест? Вона тебе розвела.
Забери в неї хрест!
Знущання. Лоханулися по повній.
Повільніше можеш?
Коліно болить. Я не пацан так гасати.
Триндець!
Пустіть! Дайте пройти! Не заважайте мені!
Геть!
Слухай! Ти не знаєш, куди йти з ключами!
Ти шукаєш дерево, так?
Пішов ти!
Почуй мене!
Вісімнадцятеро чекали роками, щоб повернутися по золото.
Який з дерева вказівник?
Вони обрали б щось постійніше.
Ти брешеш.
Гей.
Нехай їде.
Вона ж знає, де потрібен ключ. Упорається без нас.
-Усе, проїхали. Можеш валити. -Дякую.
Бувай.
Що це, якщо не дерево?
На аукціоні Монкада назвав хрест розп'яттям.
Я не подумав,
та це свідчить, що хрест для вівтаря.
У церкві.
В якій церкві?
Ви ніколи не зупинитеся?
Якщо ми хочемо золото, маємо довіряти одне одному.
Дай мені ключа.
В якій церкві?
Santa Maria del Pi. Церква Марії із Сосни.
Усе сходиться. Та ти в нас геній.
Геній – трохи занадто.
Та ну? Глянь сюди.
Я недаремно його взяв.
Добре. Хвалю.
Я з'ясую, коли можлива приватна екскурсія.
Стоп. Навіть не думай про це.
Про що?
А ти не дуже кмітливий. Їй не можна довіряти.
Ви знайомі дві хвилини, вона у тебе хрест украла.
Вона вертається.
У них опівнічна меса,
тож завтра – єдиний варіант.
-Наше спорядження в тебе? -Так, ходімо.
ШТАБ-КВАРТИРА ФУНДАЦІЇ МОНКАДИ
Батьку,
ти казав, що ми це обговоримо.
Я передумав.
Це моє право.
Монкади пожертвують статки на доброчинність
Це не твої гроші.
Ти нічого не створив. Це все вони.
Наші гроші залиті кров'ю.
І якщо їх віддати, це змиє кров?
Я давно мав позбавити тебе спадку.
Міс Бреддок.
Вас вітає Барселона, якою її знали мої пращури.
-Справляє враження, правда ж? -Так, масштаб розкопок вражає.
Цей несподіваний конкурент, Віктор Салліван...
може, краще було його найняти?
Віктор Салліван – шахрай і брехун. Він не дотримується домовленостей.
Можливо.
Та мені відомо, що його бачили в Готичному кварталі.
Може, вам варто розвідати.
Так, сер.
Чудово.
Я знайшла свій хрест у крипті в Генуї,
але не знала, що це – ключ до більшого скарбу.
А Саллі знав.
Тут не сказано, що буде після того, як крутнеш ключі.
«На друга свого я уповаю, хтось піде
до пекла, хтось до раю».
Іронія долі. Єдина причина мати два ключі
в тому, що 18 не довіряли одне одному.
Але без цього нам нічого б не світило, так?
А ми – одна велика щаслива сім'я.
Тост?
Я скажу. Arriba, abajo, al centro y pa dentro.
Малий, пригальмуй. Це вінтажна ріоха, а не кола.
Можна спробувати розсмакувати, оцінити її.
Або заковтнути, як в універі. Хто як хоче.
Я розкусила твою гру.
Саллі.
Що?
Це Семів брат, так?
О, вау, ти детектив. Так тримати.
Він знає, що сталося?
Ще ні. Я планую сказати йому.
Коли?
Хто хоче? В нас є ще пляшка вина.
Як думаєш, у неї все окей?
У кого?
У моєї кішки.
У тебе є кішка?
Той чувак з додатку обіцяв годувати її, але нічого не пише.
Не знаю, що смішніше.
Твоя тривога чи слова «чувак з додатку».
Йди нафіг.
Ти прийшов осквернити єдине місце, де я знаходжу спокій?
Батьку,
ти не можеш усе віддати.
Ще не пізно передумати.
Тобі мене не переконати.
Я вже все оформлюю.
Не гостри свої хижі пазури.
Невже ти взагалі не віриш у мене?
Я вірю у Нього.
Хто ви в біса така?
Геть з авто!
Сантьяґо, що ти робиш?
Пробач мені, батьку.
О, круть.
Черниці. Чого де я, там завжди черниці?
Треба знайти, куди підходять ключі.
Згода.
Вітаємо в Барселоні!
Ніколи не думав, що повернуся до церкви, але ця особлива.
Чуєш, Саллі?
Що?
Нічого.
Народ! Ходіть сюди.
Гляньте.
Х-С-Е. Хуан Себастьян Елькано.
Слід «Вісімнадцятьох».
Якщо це собор, то мають бути сходи.
Які ведуть... туди.
Що далі, послушнику?
Caelum. Це «рай» латиною.
У щоденнику так: «На друга свого я уповаю,
хтось піде до пекла, хтось до раю».
Отже, там у нас рай, лишається відшукати пекло.
Сподіваюсь.
Тут на стіні скелет із крилами янгола.
Це щось середнє між раєм і пеклом, так?
Ця Марія не здається трохи дивною?
Так.
Це ж треба.
На, давай, відчиняй.
І не подумаю. Ми ж у церкві. Май хоч якусь повагу.
Злякався старої черниці?
Бачу, ти не знайома з сестрою Бі.
Тримай.
На.
Ану...
Ну ось і пекло.
Я в шоці. Ти знайшов їх.
-На що це, по-вашому, схоже? -На замки.
Куди крутити – ліворуч, праворуч?
Я не знаю. Що пише щоденник?
Ось, є. Обом повернути ключі за годинниковою стрілкою разом.
Три, два, один...
Крути!
Чорт!
Щиро дякую. Хотів мене вколошкати?
За годинниковою, Саллі?
Шанси були рівні, я ризикнув.
Ризикнув? Це могли бути наші голови!
Отже, крутити треба проти стрілки.
Таке без окулярів читати нереально!
То не читай!
Будьте обережніші. Бо ще вб'єте когось.
Так, проти годинникової. І краще пригніться.
Готова? Поїхали. Три, два, один, крути.
Ну от. З другого разу я вгадав.
Я бачу якийсь прохід.
Не допоможеш, Саллі?
Шкет, я нас прикриваю. Що як прийде черниця?
Хлоє?
У вас виходить.
Нарешті. Хоч якийсь прогрес. Униз.
Стривай. Секунду. Що написано?
Пекло і рай. Хтось угору має йти, а хтось униз.
-Ясно. Я униз. -Давай. Я з тобою.
-Серйозно? -А що?
-Як ти швидко! -Це ти про що?
-Ти справді з нею підеш, мов цуцик? -Потримати за руку тебе?
-Нормально. Дай мені хрест. -Не дам. Який у цьому сенс?
Я без нічого лишаюсь.
У твоєї дівулі є хрест. Два – це надто жирно.
-Твоя правда. Дай телефон. -Чого?
-Дай мені телефон. -Нащо?
-Досі не довіряєш мені? -Нікому не довіряю. Вже казав тобі.
-Дякую. -Ти нібито зрозумів.
Господи. У тебе стільки додатків відкрито. Навіщо?
-Тіндер? Серйозно? -А що таке?
Локація телефона Нейта
Можеш відстежувати нас.
Тримайся над нами, добре?
Будь ласка.
-Не сумуйте у тунелі. Гуляйте, дітки. -Будь спок.
Це щось неймовірне.
До нас ніхто не спускався сюди 500 років.
Ви шукайте інших двох. Я візьму Саллі.
Зараз.
Тут стрілка вказує у цей бік.
Око провидіння. Краще послухатись Бога.
Але ж тут реально стрілка, яка вказує у цей бік.
Діло твоє.
Просто стрілка ж...
Я піду сюди.
Ні, краще підемо туди. Як ти кажеш.
День замкнених дверей.
Покажеш ще раз свою магію?
Коли ти захотіла стати Індіаною Джонсом?
Та я ще у дитинстві любила всюди лазити.
Якось викопала бронзову статуетку з самоцвітами. Під мостом у багнюці.
Це незабутнє відчуття.
Я побігла показати її батькові. Думала, він віддасть її в музей.
А він її продав.
І забрав усі бабки. Після чого назавжди злиняв.
Не заздрю. Мені шкода.
Чому? Я від цього виграла.
Чекай. Є ще один спосіб.
Як тобі?
Ти такий герой, коли поруч немає черниці.
Хіба так має бути?
Ну, я не знаю, яким має бути шлях
до давнього скарбу.
-Давнішим? -Логічно.
Чуєш, Саллі,
нагорі немає нічого дивного?
Конкретизуй, будь ласка.
Ти чуєш це?
Що за чортівня?
Що там у вас таке?
Але ж це неможливо.
Я взагалі вас не чую.
Ну, вперед.
-Ні, тут точно щось не так. -Глянь. Над барною стійкою.
Infernum. Латиною означає «пекло».
Так і є. Ходімо.
-Це бандюки Бреддок. -Хто?
Краще не зупинятися.
-Що ти робиш? -Маскуюся.
Так, непогана ідея.
Слухай, я не дуже вмію танцювати.
-Ходімо. -Як скажеш.
Дай два «Комонвелси».
Окей.
Що ти робиш?
Треба відвернути увагу.
Не набридло ще?
Це ще одна головоломка?
Не знаю, розгадувати треба швидко.
Я виграю нам трохи часу.
-Салют. Що хочете? -Джин-тонік, por favor.
Це не джин-тонік, зате за рахунок закладу.
Gracias.
Стоп. Я здогадаюсь.
«Піна колада»?
Око.
Ти комік у нас по ходу, глиста?
Усе, я знаю.
«Секс на пляжі».
Нейт!
Зараза.
Нейт, знайшов час для шотів. Іди сюди!
Як же ці кадри дістали!
Що це в біса за місце?
Побачимо.
Пошукай вихід.
Здається, він тут.
Майже наздогнав.
-Ключ дістанеш? -Аякже.
-Вода. -До фіга води.
Господи!
Це, мабуть, типу квест. 18 передбачили шляхи відступу?
Що у щоденнику?
«На друга свого уповаю, хтось піде до пекла, хтось до раю».
«На друга уповаю...»
Саллі! Саллі!
З твого боку інший отвір, щоб відімкнути цей люк.
Я якраз у «Папа Джонс» зайшов.
Саллі! У нас обмаль часу!
Знайшов.
Вибачте, будь ласка.
Дайте мені хвилинку.
Саллі, у нас немає хвилинки!
Годі вже, Вікторе.
От холера.
Дай мені хрест.
Не сміши, Джо. Щиро шкодую, але ніяк.
Скажи «будь ласка».
Негайно.
Ну гаразд.
Я ж просив тебе сказати «будь ласка».
Не вірю, Саллі. Після всього, що між нами було?
Саллі!
Швидше!
Замовкни. Я у процесі.
Замовкну, як витягнеш нас!
От чорт!
Що там відбувається?
Саллі, якщо не крутнеш чортів ключ, нам кранти!
На жаль, це трохи складніше, ніж я гадав.
Допоможи мені. Спробуємо підняти ґратки, гаразд?
Як ти посмів покинути мене, сучий ти син?
А що? Скучила за мною?
Саллі! Ми загинаємося, виручай! Варіантів уже немає!
Нейт! Глянь на мене. Ми найкрутіші.
Ми найкрутіші.
Глибоко вдихни.
Не вистачало цього, Вікторе?
Хлоє!
Хлоє.
Хлоє, прошу! Давай!
Дихай.
Не бійся. Я тебе підніму.
Ну що? Скажіть що-небудь. Що ви досі живі.
Так, ми в нормі.
Ми досі живі.
То чого розслабились? Рухаймося.
Дякую.
Це не я.
Ага.
Ти нормально?
Так.
Саллі, ти досі над нами?
А де ж іще? Що там у вас?
Небагато. Суцільна темрява.
Я мріяв про це все життя.
-Коли ти цю запальничку вже викинеш? -Та давай!
Січеш? Тут є секрет. Трішечки віри.
Я бачу світло. Це ви?
Так, хто ж іще.
Ми в якомусь римському атріумі.
Ого.
Дай-но ключ.
Дякую. Ану...
Ні, не підходить.
Саллі.
Що ж таке...
Саллі, чогось в нас не вистачає. Може, помітиш щось нагорі?
-Решітка не піднімається. -Облиш її і дивись.
Дещо бачу.
Нагадує якусь драбину.
Я зрозумів.
Два наші ключі в один з'єднані.
Що?
Два наші ключі з'єднані в один.
-Кинь свій сюди! -Е!
Ви що, обдурити мене зібралися?
Ти хочеш дурнуватий ключ чи золото?
Не тупи! Кидай давай!
Я сам спущуся по нього. Чуєте мене?
Ви мене не обдурите.
Типовий Саллі. Радше лишиться без золота, ніж...
Дякую.
Це нагадує тобі драбину?
Так.
Ну що, готова? Три, два, один...
Закрутилося.
Чого чекаємо?
Що за...
-Що відбувається? -Ми всередині.
Золото є? Скажіть мені!
Ми у старому римському сховищі.
Йому не менше 2000 років.
Тут велетенські амфори заввишки... метрів зо три.
Вони цілі?
Так, збереглися чудово.
Відкривайте і тягніть золото.
Допоможеш?
Так. Готова? Три, два, один, ну!
-Ще трохи. Залізеш? -Так, так.
Є.
-Стоїш? -Так.
Що-небудь видно?
Хлоє?
Сіль?
Хлоє, здається, в нас проблема. Хлоє?
Колись у солі тримали продукти, але навіщо класти в неї...
-Що сталося? -Ні.
Золото десь тут.
Навіщо всі ці загадки?
Скажіть щось. Не мовчіть.
Золото не тут.
Боже мій.
Що? Що таке?
Вони його не привезли.
Шлях до золота починається в Барселоні,
але кінець його десь тут, в Ост-Індії.
Чуєш, Хлоє?
Дай це мені.
Ти жартуєш, так?
Я не дозволю себе прокинути.
Візьми мапу і віддай мені.
Нейт, що там відбувається?
Повільно.
Нейт, скажи мені, що діється.
Саллі, я розберуся.
Навіщо ти так, Хлоє?
Досить. Нічого не кажи.
Я заодно з тобою.
Опусти пістолет.
Ти хоч знаєш, хто твій напарник?
Ти навіть не в курсі, що сталося.
З ким сталося?
З Семом.
З ким же ще.
Хлоє, ти про що?
-Спитай Саллі. -Ні-ні-ні. Ні.
Скажи, що сталося з моїм братом.
Прошу.
Ти хороший хлопець, Нейт.
Аж занадто.
Чуєш, Нейт? Вставай.
Добряче торохнула, га?
Я намагався попередити, та ти не хотів мені слухати.
Що сталося з моїм братом?
Не треба вигадувати ще якусь брехню.
Де Сем, Саллі?
Я мав сказати тобі раніше.
Твого брата...
не стало, шкет.
Ні, це не так. Зник, ти раніше казав.
Не зник. Його немає.
Ми спустилися разом у капітанську гробницю по щоденник.
І знайшли його. Там, де Сем казав, він буде.
А коли виходили, Бреддок та її гади загнали нас у кут.
Відкрили вогонь і Сем кулю спіймав.
А ти кинув його там здихати.
Я знайшов вихід і скористався.
Ти кинув його там здихати.
А що я мав робити, теж загинути? Що б це дало?
Чого ти не сказав мені цього?
Якби я сказав, ти б не приєднався.
Чому це так важливо?
Нащо тобі здався я, а не випадкова людина?
Твій брат вважав, що існує фінальна підказка.
Остання хитрість «Вісімнадцятьох».
Я думав, він сказав тобі щось чи прислав.
Він вічно торочив про тебе.
Ти притяг мене чортзна-куди,
переконав, що мій брат живий,
бо мені щось нібито відомо?
Так. То що?
Ти реально це запитуєш?
Ти казав, що бабки людей змінюють.
Роблять егоїстами і жадібними.
Але це не так. Ти такий і є.
І кращої версії тебе ніколи не існувало.
А з усім цим я зав'язую.
Шкет.
Містере Монкада.
На жаль, є погані новини. У катакомбах міста золота ніколи не було.
Так, я знаю.
Неприємне відкриття.
Нам лишили там підказку, і вона в іншої людини.
У міс Хлої Фрейзер. Мої підопічні знайдуть її...
Ага. Це ти про того німого велета
і його огрядного дружка?
Вони мене не знайшли.
Диверсифіковані інвестиції.
Я найняв міс Фрейзер того ж дня, що й тебе.
Звісно ж, відтепер операцією керуватиме вона.
Я не забув своєї обіцянки.
Пам'ятай: те, що зникло, можна знайти.
Я знаю, де Хлоя з мапою.
У Монкади. Сам подумай.
У кого ще є необхідні їй ресурси?
Бреддок та її громили невипадково знайшли нас у церкві.
У них було джерело інформації.
Ти ненавидиш мене. Розумію.
Не засуджую й розумію. Але Бреддок?
Що вона зробила з твоїм братом?
Холоднокровно вліпила кулю. Ти хочеш, щоб вона виграла?
Саллі, можна не намагатись обдурити мене хоча б п'ять хвилин?
Я роками казав собі, що Сем повернеться.
Що він не згинув, а лише зникнув.
Натомість я опинився тут з тобою. От що ми зробимо.
Я завершу те, що почав брат, і після цього ми розбіжимося.
Нехай. Як скажеш, шкет.
Гей, ти.
Обережно завантажуйте. Я не хочу жодної подряпини.
Так, сер.
Класна тачка.
Так.
Мій батько подарував мені її на вісімнадцятиріччя.
Відтоді це мій щасливий талісман.
Це мапа.
Знаєш,
це нормально відчувати певне сум'яття.
То було непросте рішення, але правильне.
Я ніколи не шкодую.
Я так само.
Летімо.
Бачиш, що правда, то правда?
Можеш не вибачатися.
Хлоя кинула нас, бо знала, що ти кинеш її.
Досі нерівно дихаєш до злодійки, яка надерла тобі зад?
Вау.
Усе, ходімо. Вони вже злітатимуть.
Maravilloso.
Ну що, хто тут хоче творити історію?
Я порівняла мапу з супутниковими зображеннями.
Ми скинемо спорядження з літака і сядемо у Кіамбі на Філіппінах,
де нас зустрінуть люди з місцевих.
Казан із золотом на краю веселки десь тут. У Кала де Оро.
КІАМБА
Наближаємося до точки висадки. Відкриваю вантажний відсік.
А переможцеві...
трофеї.
На, тримай. Дай і їм.
П'ять сотень років тому мою сім'ю зрадили.
Так, невелика група дослідників відкрила найбільший в світі скарб.
І що далі? Сховали.
Століттями всі шукали той скарб, однак марно.
Доля призначила мені...
повернути фамільне золото.
Ніхто не вірив, що я на це здатен.
І точно не мій батько.
Та сьогодні...
той день, коли втрачене повернеться Монкаді.
Я поверну честь своєму дому.
І заслужу своє місце у...
Татко був правий. Ти ні на що не здатен.
А Дім Монкади помре з тобою.
Де Фрейзер?
Обрубати всі кінці.
Це були найгірші десять годин мого життя.
Попалитися хочеш? Не замовкай.
Так тримати, Джо.
Йоханий...
Ненадійні партнери в цьому бізнесі.
Може, ти навчишся цінувати мене.
Мапа є. Непогано б ще парашути.
Парашути? Нащо?
А як ще стрибнути з літака?
Здається, гагара звалила.
Шкет.
Навіть думати забудь.
Їй це так не минеться.
Це не те місце, де варто битися. Я намагаюсь вберегти тебе.
Парашути тут. Усе, линяймо.
Гей!
Це ти вбила мого брата?
РОЗБЛОКУВАТИ ВАНТАЖ
Питаю: ти вбила мого брата, Сема Дрейка?
Нейт! Стрибай!
Йоперний!
Бреддок! Знайшовся необрубаний кінець!
Позбудьтеся її.
Капець!
Ми порозуміємося, Фрейзер. Кинь зброю!
СИГНАЛЬНІ ВОГНІ
Схоже, ти погано рахуєш.
У тебе лишився один набій.
ПАРАШУТ
Знімаю капелюха, Фрейзер.
Ти борешся до самого кінця.
Це препаскудна ідея.
Та кінець уже настав.
-Нейт? -Щоб я здох!
-Якого дідька ти робиш? -Ти наїхала на мене тачкою!
-Ти стрибнув без парашута? -Це ти стрибнула без парашута!
-Швидко за мною. -Що?
Ой, блін!
От чорт!
Смикни кільце!
Нейт, швидше!
Я намагаюсь!
Тримайся, тримайся!
ДЕСЬ У МОРІ БАНДА
Я не проситиму вибачення, і не сподівайся.
Я ще міг би пробачити тобі Барселону.
Може, навіть наїзд машиною в літаку.
Але Бреддок? Серйозно?
Поясни, яка різниця між ними і тобою?
Ви із Саллі так само легко кинули б мене, як і вони.
Слухай, я не Саллі, ясно?
Алілуя. І одного вистачає.
Нейт.
Ти теж це бачиш?
Якщо ти про безмежний відкритий океан, то так.
Здуріти...
Ого. Що в біса з вами сталося?
Випали з тачки, яка випала з літака.
Зі мною теж було таке.
Ясно.
Хай щастить.
Кредитку не забудьте, містере Салліван.
Будь ласка, звіть мене Віктор.
Десять годин у багажнику.
Я не стримався.
-Я проведу вас у номер. -Дякую.
КІАМБА, ФІЛІППІНИ
Завдяки грошам Монкади ми маємо все необхідне.
Ну що ж, усі до роботи.
ШКОДА, ЩО ТИ НЕ ТУТ, БРО.
Як ти?
Нічого.
Що ти робиш?
Ці координати ті самі, що й на реальній карті?
Із точністю до міліметра. А що?
Бреддок не відшукає золота.
Схованка не там, де вона думає.
Вважаєш, у нас досі є шанс?
Капітан лишив фінальну підказку,
і Саллі переконаний, що Сем знав, яку саме.
Тож міг натякнути мені, що це.
Листівки – єдині звістки від Сема за останні 10 років.
Якщо брат хотів щось мені сказати...
то це має бути тут.
Заради всього святого, скажи мені хоч слово, Сем.
То підказка в зображеннях?
Або це щось у написах.
Якась анаграма чи шифр.
Ми часто робили це у дитинстві.
Почнімо з зображень.
-Шукай синій. Тут багато синього. -Кольори. Зараз.
Є листівка, де купа помилок.
Де ж вона?
К... Р... Я...
-Кряж. -Кряж?
Кряж.
Ану напиши: «Шкода, що ти не тут, бро».
А тоді підбери до кожної виписаної літери іншу.
Шкода, що ти не тут, бро.
Так, я лягаю спати.
Давай, Сем. Що ти хочеш сказати мені?
Сан-Себастьян. Є ЦІЛИЙ СВІТ, ЯКОГО ТИ НЕ БАЧИВ, АЛЕ ПОБАЧИШ.
Що ти хочеш сказати мені, брате?
«Є цілий світ, якого ти не бачив, але побачиш».
«Є цілий світ, якого ти не бачив...»
Не бачив...
Ну, давай, давай, давай.
«Є цілий світ, якого ти не бачив, але побачиш. Обіцяю. Сем».
КЛЮЧІ – ЦЕ ТВІЙ КОМПАС
«Ключі – це твій компас. Ключі – це твій компас. Ключі...»
Зараз, зараз, зараз...
Який ще компас?
Я в шоці.
Синій... сюди.
А червоний... осюди.
Господи!
Господи. Хлоє...
Так...
ГЕОГРАФІЧНІ КООРДИНАТИ
КАЛА ДЕ ОРО
Хлоє?
Пробач, Нейт. Ти мені подобаєшся. Чесне слово.
Та я на власній шкурі переконалася: довірся комусь – і програєш.
Що ж, прикро.
Бо ти прямуєш у протилежний бік.
Якого ще біса?
Зникло. Не згинуло. Різниця велика.
Те, що зникло, можна знайти.
Ми знайшли, Сем.
Знайшли.
Гвоздика.
В ті часи спеції були на вагу золота.
Чому я не здивований?
У мене ж відкрита купа додатків.
-Я знав, що ти розгадаєш. -Розгадаю що?
Таємницю Семових листівок.
-І мені скажи. -Яка різниця? Я знайшов золото.
І де ж це золото?
Тут. Це обманка.
Давній піратський трюк.
Ось він, твій скарб.
Ти щасливий нарешті?
Здуріти. Аж не віриться.
І тут теж. Глянь.
Це більше, ніж ми думали. І ще корабель.
І вартість кораблів, яку навіть уявити важко!
Ми це зробили. Зробили!
Саллі, ми не зробили нічого.
Не існує ніяких «ми». Є лише ти.
Бо в твоєму житті немає людини, якої ти не зрадив би заради цього.
Ти пояснив це чітко.
Я думав, у нас одна мета.
Ні, я хотів зробити це зі своїм братом Семом.
А не з тобою.
Я знаю.
Мені шкода.
Проте озирнись, шкет. Це все ти.
Він би пишався тобою.
Це Бреддок. Вони нас помітять.
-Хоч тебе навряд, шпиндик. -Е!
Ти сантиметрів на три вищий за мене, не більше.
Ні, трохи більше, шкет.
За мною. Я знаю, де сховатися.
Магелланові кораблі.
Вони навіть прекрасніші, ніж я могла уявити.
Знайдіть золото.
Буде Саллі – не дайте пельку розкрити.
Убийте їх з Дрейком одразу.
Льогко.
Обережно, джентльмени. Ці кораблі – скарб.
Хто продірявить моє майно, той труп.
-Я не полізу туди. -Як хочеш.
Дістань кулю або лізь сюди.
Я пригорну тебе. Вирішуй. Я спускаюся.
О Боже!
Є шось підозріле?
Усе чисто, сер.
Бреддок!
Бакланів не зирю. Їх нема на борту.
Набили ширмани і змилися.
Будьте пильні.
Саллі як той тарган, коли поруч золото.
Треба поспішати.
Вітер 1-5-0, 1-5 вузлів. Крутний момент 4.2.
Я на місці.
Ти так любиш усе маленьке.
Щось коле мене у сідало.
-Навіть не думай про це. -А я думаю про це.
Господи.
Усе, ходімо.
Здуріти. Вона переносить кораблі. І нас із ними.
Тобто, як це «переносить»?
«Вікторіє», це «Тринідад».
До зустрічі готові? Прийом.
Прийнято. «Вікторія» чекає на вас.
Час вертатись додому.
-Ти теж готовий, Скотті? -Ясний хрін.
Крутний момент 4.2.
Саллі. На кораблі повно скарбів.
Я про всяк випадок.
Ні.
Глянь. Згинуть наші воріженьки.
-Гарна. На секунду. -Шикарна.
-Ага, годиться. -Гей!
Тримаємо курс.
То що, бунт на кораблі?
Чому ні?
От чорт.
-Оце твій розмір. -Ага, круть.
Це ж моє золото!
Холера.
Ти йди захопи гелікоптер.
А ти командир у нас. Зараз.
Ти пам'ятаєш. Не тицяй пальцем як дурник.
Гей, Саллі...
Не розгати його.
Як завжди. Море позитиву. Дякую.
Гей! Ану, знятися з якоря! Усіх нагору! Грот-стаксель підняти!
Гей, Джек Горобець! Не розслабляйся.
Не нуди, чувак! Я про це все своє життя мріяв!
Вітаннячко.
Ну що, Вікторе, ти можеш.
Давай. Тихенько.
Куку, Джо.
Полетіли за ними.
Саллі, твоя колишня хоче обидва кораблі.
Так, я в курсах.
-Заряджай! -Ну!
-Запускай! -Вперед!
Глянемо, що ця бляшанка може.
Параша!
Ще трохи, шкет. Я витягну нас.
Так. Гаразд.
Це порох.
Ідеально. Те що треба.
Давай, пташко.
Здається, чисто. Досвід не проп'єш.
От лайно...
Шкет, ти ще живий?
При смерті.
Є!
Зроби що-небудь. Вони летять на нас.
Є в мене ідейка.
Порох.
Чого ти тягнеш?
Саллі, будь ласка, замовкни. Я стараюся.
Це і є твоя ідея?
Ні! Ну давай!
Ні, ні, ні, ні.
Ні, ні, ні.
Йоханий...
Атас!
Гарно стріляєш!
Матінко Божа!
Нарешті ми вільні. Ти геній, шкет. Ти геній.
І ти, Саллі!
Програю я – ти також.
Ні, Саллі, ще не все.
Чорт забирай! Що сталося?
Давай! Ми так близько!
От дідько!
Ні, чорт!
АВТОПІЛОТ
Ні!
Прокляття!
-Салют братику. -Сама перекажеш.
Саллі!
Саллі, ні! Будь ласка!
Це пипець.
Чуєш, Бреддок?
Нейт! Стрибай!
Довірся мені!
Я тримаю, шкет. Я тримаю.
Давай.
Глянь на цю красу.
Її в грошах не оціниш.
Дуже легко насправді. Від чотирьох до шести мільярдів.
Можна дістати, якщо пірнути.
Нас випередили.
Тепер це власність Філіппін.
Дякую тобі за те, що ти зробив для мене.
Відколи мій брат Сем пішов...
А, ти...
Ти чуєш мене?
Уже так.
Я казав, що треба летіти звідси.
Точняк.
Глянь. А це не наша Хлоя?
От паразити.
Я підсунув їй липові координати.
Шкет, ти починаєш шарити.
У мене найкращий вчитель.
У тебе золоте серце, Саллі.
Ох і приколіст ти у нас.
Жартувати рано?
Боляче жартувати.
Ось, може, це допоможе. Я взяв тобі на згадку.
Здуріти! Я фігію!
На, ось. Є ще це.
-Ти знущаєшся з мене? -І це.
-І такого багато? -Дещо лишилося.
Не зупиняйся.
Оце найкраще. Ось, тримай.
Оце справді важливо.
У мене більше немає, чувак.
-Давай, лети уже. -Лечу. Лечу.
НЕЗВІДАНЕ
НЕЙТ, Я НЕ ЗНАЮ, ЧИ ЦІ ЛИСТІВКИ ДО ТЕБЕ ДОХОДЯТЬ.
ЯКЩО ТАК, БУДЬ ОБЕРЕЖНИЙ. С
НЕЗВІДАНЕ
-Ти спізнився. -Пробач, будь ласка.
Нащо тобі ця мапа?
Я скажу,
якщо ти скажеш, нащо Роману мій перстень.
Він знає, що цей перстень важливий для тебе.
Так, усе, давай.
А зараз ти скажеш мені, чим така важлива ця стара нацистська мапа.
Так, опустіть зброю. Без зайвих рухів.
Що це за газон в тебе на обличчі?
Пубертат не за горами, шкет. І в тебе виросте.
Ти отримав, що хотів.
І я, що я хотів.
«Монте-Крісто». Я вражений.
Ти здохнеш, перш ніж її викуриш.
Завжди приємно співпрацювати з тобою.
До речі, щиро дякую.
У мене всюди друзі, Дрейк.
Невже? Познайомиш.
А ти мав бути тут ще вчора.
Ти знав, що для тварини на борту потрібні документи? Я не знав.
Я міг відкинутися, бо ти притяг свого кота?
Гей, я всюди беру пана Вусика, ясно?
Покажи мені карту.
Це велика риба, шкет.
-Готовий? -Так.
Линяємо.
От капець.
Переклад субтитрів: Федір Сидорук