6.4.1917
TAISTELULÄHETIT - 1917
Blake.
- Blake! - Anteeksi, herra kersantti.
Valitkaa mies. Varusteet mukaan.
Ei vitkastella!
Tuliko ruokaa? - Vain posti.
Teetä!
Myrtle saa pentuja.
Saitko sinä mitään? - En.
Kamala nälkä. Toivoin, että täällä saa kunnon ruokaa.
Vain siksi en pyrkinyt papiksi.
- Mitä siinä on? - Kinkkua ja leipää.
- Mistä sait? - Minulla on keinoni.
Tässä.
Maistuu vanhalta kengältä.
Piristy. Ensi viikolla syödään kanaa.
En minä. Lomani peruttiin.
Miksi? - Ei hajuakaan.
Helpompaa, jos ei käy kotona.
Varokaa!
Jotain on tekeillä.
Kuulitko mitään? - En.
Varmaan hyökkäys, vai mitä?
Kymppi vetoa, että hyökkäämme.
Ei. - Koska olen oikeassa?
Koska sinulla ei ole kymppiä.
Kaikessa rauhassa, herrat...
Onko uutisia? - Mistä?
Hyökkäys? Ja jouluksi kotiin?
Päälliköt päättivät karttaa lunta.
- Harmi, kalkkuna olisi maistunut. - Kerron sen komentajille.
- Mitä sitten? - Sakut hautovat jotain.
Tiedättekö mitä? - En.
Mutta se pilaa viikonloppumme.
Kuulkaa. Erinmore tuli. Siistiytykää.
Ehkä teidät mainitaan raportissa.
Jos ette munaa.
Jotain isoa, jos kenraali on täällä.
Korpraalit Blake ja Schofield.
Kumpi on Blake? - Minä.
- Veljenne on 2. pataljoonassa. - Joseph Blake. Onko hän..?
Elossa, tietääkseni. Avullanne pysyykin elossa.
Olette kuulemma hyvä kartoissa.
Aika hyvä. - No niin...
Me olemme tässä.
2. pataljoona, Devonshire, on täällä.
Kauanko veisi päästä sinne?
En ymmärrä. - Saksan aluetta.
Saksalaiset ovat poissa.
Se on strateginen vetäytyminen.
Uusi linja on 14,5 km taempana.
Eversti Mackenzie on komentaja.
Hän lähtee saksalaisten perään.
Uskoo voivansa kääntää tilanteen.
Hän on väärässä.
Hän ei ole nähnyt uuden linjan ilmakuvia.
Tulkaa tänne.
Lähes 5 km syvä, vahvistuksia, -
tykistöä, jota ei ole ennen nähty.
2. pataljoona hyökkää aamulla.
Eivät tiedä, mitä on vastassa.
Emme voi varoittaa heitä. Vihollinen katkaisi puhelinlinjat.
Yhyttäkää 2. pataljoona metsässä -
Écoustin kylästä kaakkoon.
Viekää tämä Mackenzielle. Se on käsky perua hyökkäys.
Jos ette ehdi, tulee verilöyly.
Menetämme 1 600 miestä. Myös veljenne.
Ehdittekö ajoissa? - Kyllä.
- Kysyttävää? - Ei, herra kenraali.
Luutnantti on hyvä.
Tarvikkeita.
Kartta, taskulamput, kranaatteja.
Menkää länteen Sauchiehall-kadulle. Sitten Paradise Alleya luoteeseen.
Jatkakaa Yorkshire-rykmentin luo.
Antakaa tämä viesti majuri Stevensonille.
- Menette sieltä yli. - Näkevät meidät.
Teidän ei pitäisi kohdata vastarintaa.
Menemmekö kahden?
'Helvettiin tai taivaaseen.'
'Nopeimmin kulkee yksin.'
Eikö niin, luutnantti? - Kyllä.
Onnea matkaan.
Blake. Puhutaan tästä. - Miksi?
Blake!
- Mietitään. - Ei. Hän on isoveljeni.
- Odotetaan pimeää. - Käski lähteä heti.
Ei ole nähnyt aluetta. Kuolemme heti.
- Jos odotamme... - Sakut lähtivät.
Siksikö saimme kranaatteja?
Varo vähän! - Anteeksi.
- Odotetaan. - Ei ole sinun veljesi.
Viimeksi kun Saksa 'lähti', kävi huonosti.
Et ollut siellä, Blake.
Anteeksi! Anteeksi!
- Väärä suunta. - Kenraalin käskystä.
Sanotaan, että sakut lähtivät.
14 km vie 6 tuntia, enintään 8.
- Voimme odottaa pimeää. - Emme tiedä, mikä siellä odottaa.
Mieti tai kukaan ei pääse veljesi luo.
Minä pääsen.
Tässä on etulinja.
Pitää löytää Yorkshiret.
Anteeksi. - Varo, ketä tönit.
Miksi tyrkit haavoittuneita?
- Irti! - Kaatoi kersanttimme, sika!
- Anteeksi! - Meillä on kenraalin käsky.
Päästä ohi. - Pois tieltä.
Hyvä on, mutta varokaa.
Hölmöt.
- Pirun hiljaista. - Kuin ennen Thiepvalia?
En muista.
Etkö muista Sommea? - En oikein.
Selvisit siitä. Käyttäisit mitalia.
- Sitä ei ole enää. - Hukkasitko sen?
Päät alas, pojat.
Jatkakaa kaivamista, pojat!
Pysy alhaalla.
Varo. Tallot kuolleita. Kersanttimme.
Pitäisi siivota pois letkulla.
- Missä Yorkshire on? - Lähimutkassa.
Niitä ammuttiin kaksi yötä sitten.
Yorkshire? - Kyllä, korpraali.
- Missä majuri Stevenson on? - Kaatui.
- Luutnantti Leslie jatkaa. - Missä hän on?
Seuraavassa korsussa.
Täällä.
Luutnantti Leslie? - Mitä nyt?
- Viesti kenraali Erinmorelta. - Apua?
Ei. - Koska sitä sitten tulee?
- Emme tiedä. - Tuo on Saksan etulinja.
Tiedämme. - Ottakaa viesti.
Mikä päivä nyt on? - Perjantai.
Kukaan ei tiennyt. Hän sanoi tiistai.
Ovatko he järjiltään? Yksi hiljainen yö ja sakut lähtivät?
Ovatko he väärässä?
Menetimme miehiä toissa yönä.
Raahasimme kaksi tänne. Suotta.
Kenraali uskoo, että Saksa vetäytyi.
Hiljaa. Taistelimme joka sentistä.
Nyt saamme kilometrejä. Se on ansa.
Saa siitä toki mitalin, leskelle.
Hyvä on.
- Mistä pääsee läpi? - Polku löytyy.
Rushworth! Näytä.
Vasemmalla, ohi kuolleiden hevosten.
Pimeässä voi seurata lemua.
Sitten aidassa on sotilaan raato.
Vieressä on pieni aukko. Saksalaiset ovat 135 metriä siitä.
Kuopat ovat syvempiä kuin näyttää.
Niistä ei pääse ylös. Tännepäin.
Herätys, Kilgour. Aina tiellä...
Löytyykö suojaa? - Ei.
Taisteluhauta tuhoutui, ruumiineen.
Paras paikka on tässä.
Jos teihin osuu, pyrkikää aidalle. Emme hae teitä ennen pimeää.
Jos selviätte, lähettäkää merkki.
- Ei ole pistoolia. - Hae, Kilgour.
Selvä.
Antakoon Herra anteeksi syntinne.
Ikävä menettää näitä sakuille.
Kun ampuvat, heittäkää se takaisin.
Näkemiin.
Oletko varma? - Kyllä.
Vanhemmat ensin.
Pärjäätkö?
Etsi suojaa.
Taisteluhauta.
Liikkumatta.
Meikäläisiä.
Jatketaan. Olemme puolimatkassa.
Aidassa on aukko.
Sco!
Tuolla on etulinja.
Hitto. He tosiaan lähtivät.
1 kaasutuuletin, 1 sanko 1 kanki, 1 lapio
Onko käsi kunnossa?
Meni sakusta läpi.
Sido se. Runkkaat taas tuota pikaa.
Väärä käsi.
Lähdöstä ei ole kauan.
Turha toivo.
Tukossa.
Täältä voi päästä läpi.
Jestas!
Katso tätä.
Valtava.
Rakensivat kaiken tämän.
Täältä pääsee läpi. - Sco!
Mitä tästä sanot?
Hitto vie!
Rotatkin ovat isompia kuin meidän.
Mitähän pusseissa on?
Et voi olla niin nälkäinen.
Katso tuota. Koppava paska.
Tämän voisi syödä. - Mitä se on?
Sakujen koiranlihaa.
Mitä muissa laatikoissa on?
Mitä nyt? - Ansalanka.
Älä liiku. - Missä se on?
Menee tästä ovelle.
Voi ei!
Sco!
Sco?
Sco!
Herää! Herää!
Nouse ylös! Nouse.
Nouse ylös!
Nouse nyt!
Koko juttu romahtaa.
Tukeudu minuun!
Pitää jatkaa! Tule!
En näe mitään!
Seis, seis!
Kaivoskuilu.
Pitää hypätä yli. Tule!
Pitää hypätä! Hyppää!
En näe mitään! - Hyppää!
Älä päästä minusta irti!
Valoa! Näkyy valoa.
Pysähdy.
Seison hetken.
Ne paskiaiset!
Varo. Voi olla muita ansoja.
Jessus...
Pölyä. Paljon pölyä silmissä.
Tässä. Ota minulta vettä.
Olisinpa ampunut sen rotan.
Olisitpa valinnut jonkun muun hölmön.
Mitä? - Miksi valitsit minut?
- En tiennyt tehtävää. - Et ikinä tiedä.
Se on ongelmasi.
Mene sitten takaisin. Mikä estää?
Mene kotiin, jos haluat. - Älä.
En tiennyt, mihin valitsin sinut.
Luulin, että haemme ruokaa.
Odotin helppoa tehtävää.
En kuvitellut mitään tällaista.
Haluatko mennä takaisin?
Ammu nyt se merkki.
Täältä tulee, luutnantti.
Tiedätkö, missä olemme?
Écoust on suoraan kaakkoon.
Tällä kurssilla pitäisi päästä sinne.
Tule.
Katso. Tuhosivat omat aseensa.
Ja juoksuhaudat. - Miten niin?
Halusivat, että menemme tuonne.
Pahuksen rotat!
Kuulitko, miten Wilcon korva meni?
Ei huvita nyt. Tarkkaile puita harjulla.
Syytti takuulla sirpaleita.
Mitä se sitten oli?
Hänen heilansa on kampaaja.
Hän valitti kirjeessä hygieniasta.
Muistatko Arrasin paskavessat?
Heila lähetti hiusöljyä.
Hyvä tuoksu.
Kuin siirappia.
Wilco piti tuoksusta, mutta ei halunnut kannella pulloa.
Valeli sillä tukan ja nukahti.
Keskellä yötä hän heräsi.
Olalla istui rotta -
nuolemassa öljyä päästä.
Wilco hyppäsi paniikissa ylös.
Rotta puraisi korvaa ja vei palan!
Wilco huusi ja kiljui.
Hän oli pannut niin paljon öljyä, -
että hän oli kuin rottamagneetti.
Rotat riivasivat häntä, ei muita.
Matkalla kotiin. Mitähän he näkivät?
Tarkkaile harjua.
Mitalisi on varma. - Miten niin?
Korpraali Blake osoitti urheutta -
ja pelasti toverin kuolemalta.
Niinkö luulet? - Joo.
Se olisi kiva. Hukkasit omasi.
En hukannut omaani.
Mitä sitten? - Miksi välität?
Mikset sinä välitä?
Vaihto ranskalaiskapteenin kanssa.
Vaihdoitko sen pois?
Mihin? - Viinipulloon.
Miksi ihmeessä? - Oli jano.
Tuhlausta.
Olisit vienyt sen kotiin perheellesi.
Miehiä kuoli sen takia.
Jos saisin mitalin, veisin sen kotiin.
Pala peltiä. Ei se mitään muuta.
Ei sillä ole merkitystä. - On.
Eikä se ole vain peltiä. On nauhakin.
Vihasin kotiinpaluuta.
Tiesin, etten voi jäädä.
Että pitää lähteä. Emme ehkä näe...
Jessus.
Kaatoivat kaikki.
Kirsikkapuita.
Imeläkirsikka.
Tai hapanimelä. Nyt ei ole hedelmiä.
- Mitä eroa? - Ei ole vain yhtä lajia.
Lajeja on monia. Musta, Royal Ann.
- Makea, hapan. - Mistä tiedät tuon?
Äidillä on hedelmätarha. Pari puuta.
Tähän aikaan vuodesta ne kukkivat.
Toukokuussa poimitaan. Minä ja Joe.
Siinä menee koko päivä.
Ovatko nämä puut kuolleita?
Ei, kasvavat kun kivet mätänevät.
Tulee entistä enemmän puita.
- Näyttää hylätyltä. - Toivotaan niin.
Se pitää varmistaa.
Minä edestä, sinä takaa.
Näkyykö mitään? - Ei.
Löysitkö ruokaa? - En.
En pidä tästä paikasta.
Kartan mukaan....
Harjanteen takana on Écoust.
Hyvä.
Ystävämme taas? - Siltä näyttää.
Ilmataistelu.
Kumpi voittaa? - Me, kai.
Kaksi yhtä vastaan.
Saivat sen.
Jalkani!
En halua kuolla.
Vettä? - Päästetään päiviltä.
Ei, hän haluaa vettä.
Ei hätää, makaa liikkumatta.
Seis!
Ei!
Sika!
Paskiainen!
Voi luoja! Ei!
Jessus! - Tyrehdytetään vuoto.
Lopeta! - Ei hätää.
Noustaan ylös. - Joo.
Ei, en pysty.
Mennään kenttäsairaalaan. Kannan sinut.
- Hae lääkäri tänne. - Ei, pitää mennä yhdessä.
Noustaan ylös.
Lopeta! Laske minut alas, mäntti!
Laske alas!
Yritä jatkaa. - Istun hetken.
Pitää löytää 2. pataljoona.
Veljesi. - Mene, tulen perässä.
Et voi jäädä tähän. Pitää jatkaa.
Pakko jatkaa. Tule!
Tule nyt. Hyvä...
Tule.
Meidän pitää löytää veljesi.
Tunnistat hänet. Näyttää minulta.
Hän on vähän vanhempi.
Mitä nuo ovat?
Pommitetaanko meitä?
Hiillos. Lato on tulessa.
Minuun osui. Mitä se oli?
Sinua puukotettiin.
Kuolenko minä?
Kyllä.
Luulen niin.
Tämä? - Sisällä.
Kirjoitatko äidilleni puolestani?
Kyllä.
Sano, etten pelännyt.
Mitä muuta?
Rakastan heitä. Toivon...
Toivon...
Puhu minulle.
Kerro, että osaat tien.
Osaan tien. Kaakkoon Écoustiin.
Kylästä itään Croisillesin metsään.
- Silloin on jo pimeä. - Ei haittaisi.
Löydän 2. pataljoonan. Vien viestin.
Ja löydän veljesi.
Kuin sinä, vähän vanhempi.
Kaikki hyvin?
Ei hätää. - Autetaan häntä.
Luoja. Mitä hänelle tapahtui?
- Lentokoneesta? Näimme savun. - Joo.
Hae hänen tavaransa.
Ystävä?
Mitä teet täällä?
Tärkeä viesti 2. pataljoonalle.
Käsky estää huominen hyökkäys.
- Missä he ovat? - Écoustin liepeillä.
Tule.
Tule, korpraali. Se on käsky.
Ohitamme Écoustin. Pääset mukana.
Selvä.
Kersantti! Lisää miehiä alas! Siellä on raskainta!
Voi tulla ahdasta.
Ei noin. Kiertäkää nokkaa vasempaan.
Eivät tee tästä helppoa!
Olisivat vetäytyneet tyylillä.
Et ole miehiäni. - En.
- Vie viestiä 2. pataljoonalle. - Pääsetkö ohi?
Siirtäkää sitä!
Sotamiesten autossa on tilaa. Hänellä on käsky. - Hyvä on.
Sivusta pääsee nyt ohi.
Miten pääsitte tänne?
Halki ei-kenenkään-maan Bapaumessa. Se vei koko yön.
Pari sakua hankaloitti matkaa.
- Menossa uuteen etulinjaan? - Yritämme.
Newfoundland pyysi vahvistuksia.
Olen pahoillani ystävästäsi.
Saanko sanoa jotain, minkä tiedät?
Sitä ei kannata jäädä miettimään.
Hyppää kyytiin.
Tehkää tilaa.
Kyytiin siitä.
Taas mennään, pojat.
Tervetuloa yöbussiin ties minne.
Onko tuo kuollut koira?
Onko tupakkaa? - Tässä.
Butler. Jatka tarinaasi.
Jäimme junasta. Beaufoy varoitteli.
'Koskaan ei lipsuta säännöistä.'
Scott tuli vessasta. Pyyhki kätensä Beaufoyn takkiin.
Paskassa koko takinselkä.
- Imitoitko Beaufoyta? - Et osaisi paremmin.
'Kiväärinperänne nolaavat meidät!'
Ei. - Surkeita kumpikin.
- Et osaa englantiakaan. - Voittaa sinut.
Kokeile, Jondalar. - Anna mennä.
'Rossi! 200 sotilasvuoteni aikana -
en ole nähnyt pahempaa käymälää!'
Ihan paska.
- Varo hampaitani. - Tarvitset uudet.
Onko sinulla menoa?
Ei! - Kaipaisi ajotunteja.
Pitäisi peruuttaa. - Joo.
Yritä pakittaa. Peruuta!
Ei, seis!
Kaikki ulos!
Ulos! - Joo, joo. Älä pillastu.
No niin...
Yksi, kaksi, kolme!
- Puita renkaiden alle. - Ei ehdi. Työnnetään.
Työnnetään!
Minun pitää mennä. Auttakaa.
Autetaan, pojat.
Yksi, kaksi, kolme!
Vielä kerran, pojat!
Takaisin kyytiin.
Oletko kunnossa?
- Pidä katse tiessä. - Haista paska.
Minne menet?
Devonshiren luo Écoustin liepeillä.
Miksi?
Vien käskyn, etteivät hyökkää.
Miksi?
Menevät ansaan. - Montako?
1 600 miestä.
Jessus.
Miksi lähettivät sinut yksin?
Eivät lähettäneet. Meitä oli kaksi.
Nyt on vain sinä. - Niin.
Et ikinä selviä siitä.
Selviän.
Kiitos.
Katsokaa nyt.
Kolme vuotta sotaa tästä. Pitäkööt.
Kuka ampuu lehmiä? - Sakut.
Paskiaiset.
Ovelaa. Muuten söisitte lehmät.
- Silti sikoja. - Ei edes meidän maa.
- Missä he ovat? - Pelkäätkö, että saamme kiinni?
- Ei tätä menoa. - Ovat kulman takana.
Eivät ole.
Mikseivät he vain luovuta?
- Mene kotiin. - Vihaavat vaimojaan.
Saksa on takuulla paska maa.
Vetäytyivät. Olemme niskan päällä.
Emme ole.
Mitä nyt? - Ei taas joku puu!
Silta on romahtanut. - Harmi.
Jään tässä pois. Onnea matkaan.
Samoin. Tarvitset sitä.
Onnea matkaan. - Älä munaa.
- Toivon, että pääset perille. - Kiitos.
Seuraavalle sillalle on 10 km. Vaihda reittiä.
Ei ole aikaa.
Ymmärrän. Onnea.
Kiitos, herra kapteeni.
Jos pääset eversti Mackenzien luo, -
varmista, että on todistajia.
Vien käskyn. - Tiedän.
Jotkut haluavat vain taistella.
Kiitos, herra kapteeni.
Kuljettaja! Mennään!
Täällä ei ole mitään.
Ei mitään teille.
Englantilainen. Ei saksalainen.
Ystävä. Olen ystävä.
Tämä kylä... Écoust?
Onko tämä Écoust? - Kyllä.
Missä muut ovat?
Muut? Ei ole kuin minä.
Vain minä.
Minun täytyy mennä jonnekin.
Pitää löytää metsä kaakkoon täältä.
Puita. Les arbres?
Croisette... - Croisilles?
Kyllä.
La rivière... - Joki.
Joki. Se menee sinne.
Puita. Croisilles.
Istu. Asseyez-vous, monsieur.
Kiitos.
Kulta pieni... - Tyttö?
Kyllä.
Tyttö.
- Mikä hänen nimensä on? - En tiedä.
Kuka hänen äitinsä on?
En tiedä.
Minulla on ruokaa. Täällä.
Minulla on nämä. Ota kaikki.
Sinulle ja lapselle. Tässä.
Hän ei voi syödä tuota. Hän tarvitsee maitoa.
Maitoa?
Kiitos.
Päivää.
Onko teillä lapsia?
Children? Teillä?
Kaikki hyvin.
Hän pitää teistä.
Puhukaa lisää.
'He lähtivät merelle sihdillä.'
'Sihdillä lähtivät merelle.'
'Vaikka ystävät vastustivat.'
'Myrskyisenä talviaamuna -
he lähtivät merelle sihdillä.'
'Harvassa, harvassa -
ovat maat, missä melskat elävät.'
'Vihreät päät, siniset kädet.'
'Lähtivät merelle sihdillä.'
Aamu. Sotilaat näkevät teidät.
On valoisaa. Pitää odottaa.
Jääkää. Pyydän, jääkää.
Minun pitää mennä.
Jääkää. - Valitan.
Englantilainen!
Voi luoja, Baumer. Se oli tyhmää.
Pitää palata illalla.
Kukaan ei huomaa.
Missä brandy on?
Baumer, senkin paska. Valmis?
Baumer? Oletko se sinä?
Baumer?
Baumer, mitä hittoa sinä teet?
Baumer!
Englantilainen!
Tiedän, että synkät pilvet -
kasaantuvat ylleni.
Tiedän, että tieni -
on vaikea ja rankka.
Mutta kauniit aukeat -
nousevat eteeni.
Missä Herran vapahtamat -
saavat rauhan.
Menen kotiin -
luokse äitini.
Ja rakkaitteni, -
joita en enää näe.
Ylitän -
joen.
Kuljen vain -
kotiin.
Vaellan yksin muukalaisena.
Matkaan halki -
maailman synkän.
Ei ole sairautta, -
uurastusta tai vaaraa -
maassa, -
jonne tähtään.
Menen sinne -
nähdäkseni isäni.
Menen sinne -
ja päättyy vaellukseni.
Kuljen kohti -
jokea.
Kuljen vain -
kotiin.
Komppania D, liikkeelle!
- Oletko kunnossa? Mistä olet? - Shokissa.
- Ei ole meidän miehiä. - Läpimärkä.
Otetaan mukaan. - Devonshire.
Mitä hän sanoi? - Mitä sanoit?
Devonshire. Pitää löytää se.
Me olemme Devonshire.
Oletteko Devonshire? - Kyllä.
- Miksette hyökkää? - Toinen aalto.
- Ei kaikki yhtä aikaa. - Olemme D.
Odotimme yön. Lähdemme vikana.
- Oletko kunnossa? - Missä Mackenzie on?
Etulinjassa. - Missä?
Olemme menossa sinne. Rauhoitu. Minne menet?
Väistykää!
Päästäkää ohi!
- Päästäkää ohi! - Seuratkaa komentajaa!
Odottakaa hänen käskyjään!
Missä komentaja on? - Edellä.
Nostakaa lippu tai antakaa merkki, -
kun olette asemissa saku-linjalla.
Kuunnelkaa! Merkistä A etenee.
- B siirtyy sitten etulinjaan. - Viesti kenraali Erinmorelta.
- Kuka olet? - Hyökkäys on peruttu.
Paskat. Lähtivät jo käpälämäkeen.
- Ei, älkää jatkako. - Pois tieltä!
Se on käsky! Missä Mackenzie on?
Puhu kapteenille! Edetään äkkiä.
Ymmärrättekö? - Kyllä!
Hei! Hei!
9 ja 10 valmiina!
Etenemme ensi merkistä.
Jos kaveri kaatuu, jatkakaa.
- Vihollislinjan läpi. - Missä kapteeni on?
Tuolla.
Herra kapteeni! Kapteeni.
Toin viestin.
Hyökkäys on peruttu.
Missä eversti Mackenzie on?
Palatkaa ryhmiinne!
Pysykää asemissa! - 7, minuutti!
Toin käskyn lopettaa hyökkäys.
- Missä eversti Mackenzie on? - Edempänä.
Missä? - 275 metriä. Tunnelissa.
Odota ensimmäistä aaltoa.
En voi.
Joukkue 7, 30 sekuntia!
Et pääse sieltä! Oletko hullu?
Mitä hittoa sinä teet? Ei, ei!
Toinen aalto asemiin! Valmiina!
Eversti Mackenzie? - Tuolla.
- Kaksi minuuttia! - Päästäkää läpi!
Päästäkää minut läpi! Asia Mackenzielle. Ei hyökätä!
Vasen sivusta pääsi Saksan linjalle.
Eversti!
Toin kirjeen eversti Mackenzielle!
- Et pääse tuonne. - Valmis jatkoon.
Toinen aalto valmiiksi.
Eversti Mackenzie! Lopettakaa.
Saitte käskyn lopettaa.
- Kuka olet? - Korpraali Schofield.
Kenraali käski lopettaa hyökkäyksen.
Myöhästyit. - Kenraalin käsky.
- Pidätelläänkö toista aaltoa? - Ei.
- Voitto on lähellä. - Lukekaa viesti!
Tuttua. En odota pimeää tai sumua.
En peru jatkaakseni huomenna. En nyt kun vihollinen pakenee.
Saksan ansa, suunniteltu kuukausia.
Haluavat tätä. Lukekaa kirje.
Majuri? - Niin, herra eversti.
Vetäkää miehet pois. - Kyllä.
Hoidetaan haavoittuneet.
Vetäytykää!
Toivoin tästä hyvää päivää.
Toivo on vaarallista.
Ensi viikolla tulee erilainen viesti.
'Hyökkäys aamunkoitteessa.'
Tällä sodalla on vain yksi päätös.
Viimeinen pystyssä voittaa.
Pyydä hoitamaan haavasi.
Painu helvettiin, korpraali.
Lääkintämies!
Hyvin toimittu. - Kiitos.
- Tiedättekö, missä Blake on? - Blake?
Meitä oli kaksi. Lähdin hänen veljensä kanssa.
Blake lähti kaiketi miestensä kanssa.
Ensimmäisessä aallossa.
- Mistä löydän hänet? - Ehkä haavoittuneiden joukosta.
Tai...
Kiitos. - Majuri Hepburn!
Jatkakaa.
Etsin luutnantti Blakea.
Tiedättekö, missä hän on? - En.
Tilaa paareille!
Kävelevät keräyspisteelle! Tehkää tilaa!
- Onko luutnantti Blake täällä? - Ei hajuakaan.
Jatka matkaa.
Jos voit kävellä, mene arviointiin.
Lepää. - Haluan kotiin.
Luutnantti Blake!
Pois tieltä, perkele!
Blake!
Onko luutnantti Blakea näkynyt?
Hän vuotaa verta! Kirurgi!
Amputoidaan! Leikkaukseen!
Jalkani!
Auttakaa! Äkkiä!
Älkää antako minun kuolla.
Osuma jalkaan. Menetti paljon verta.
Luutnantti Blake? - Niin.
Tarvitsetko lääkäriä? - En.
- Olen 8. pataljoonasta. - Mitä hittoa teet täällä?
- Toin viestin. - Tunnetko veljeni?
- Lähdimme yhdessä. - Onko Tom täällä?
Se kävi äkkiä.
Olen pahoillani.
Mikä on nimesi? - Schofield.
Anteeksi? - William Schofield.
Will.
Tarvitset ruokaa. Mene messiin.
Haluaisin kirjoittaa äidillenne.
Kertoisin, ettei Tom ollut yksin.
Toki.
Hän oli... Hän oli hyvä mies.
Kertoi aina hauskoja juttuja.
Hän pelasti henkeni.
Kiva, että olit hänen kanssaan.
Kiitos, Will.
Palaa luoksemme
Omistettu korpraali Alfred H. Mendesille -
1. pataljoonan kiväärijoukoista, -
joka kertoi meille nämä tarinat.
Suomennos: Jaana Wiik Scandinavian Text Service