PROMETEJ
Pozovi Čarlija.
Doktore Holovej!
Čarli!
Šta je? - Dođi brzo.
OSTRVO SKAJ - ŠKOTSKA 2089.
Da li si utvrdila starost? - 35.000 godina, možda starije.
Mora da me zezaš.
Iste je konfiguracije.
Samo što prethodi ostalima, za milenijum.
Mislim da žele da dođemo i pronađemo ih.
NAUČNO-ISTAŽIVAČKI BROD PROMETEJ
ČLANOVA POSADE: 17
DATUM: 21. DECEMBAR, 2093.
UDALJENOST OD ZEMLJE: 3.27 X 10 NA 14. KM
ODREDIŠTE: TAJNO
Šta se desilo tom čoveku? - Umro je.
Zašto im ne pomogneš?
Ne žele moju pomoć. Njihov Bog je drugačiji od našeg.
Zašto je umro?
Pre ili kasnije svako umre. - Kao mama?
Kao mama.
Gde idu?
Svako ima svoj naziv.
Nebesa, raj...
Kako god da se zove, to je neko divno mesto.
Kako znaš da je divno?
Jer sam odlučio da u to verujem. U šta ti veruješ, dušo?
Dobro jutro, Dejvide.
Odašiljamo poruku.
Nema odgovora.
Dok je način artikulacije zapravo potvrđen
kod indo-evropskih potomaka kao čisto paralingvistička forma,
fonemski je u naslednoj formi koja datira od pre 5 milenijuma i više.
Pokušajmo sa Šlajherovom basnom.
Ponavljajte za mnom:
Savršeno.
Gospodine Lorens? - Da? - Tanak papir, gospodine. - Hvala.
Preteraćete sa tim. To je samo meso i krv.
Majklu Džordže Hartli, filozof si.
A vi ste ekscentrični.
Opasno boli. - Naravno, boli.
Pa, onda u čemu je trik?
Trik, Vilijame Poteru, je da se ne obazireš na bol.
Pažnja! Na pragu smo odredišta.
Ogrtač.
Koliko?
2 godine, 4 meseca, 18 dana, 36 sati, 15 minuta...
Ima li žrtava? - Žrtava, gospođo?
Da li je iko umro? - Ne, gospođice, svi su dobro.
Onda ih probudite.
Pokušajte da se opustite, doktorko Šo.
Moje ime je Dejvid.
Vaš um i telo su u stanju šoka,
kao rezultat hibernacije. Sve to je savršeno normalno.
Eli, evo nas, dušo.
Pijte puno vode, pijte puno tečnosti.
Hidratacija pomaže mišićnoj masi.
Šta je do đavola to?
Božić je, potreban nam je praznik da pokažemo da vreme i dalje teče.
Brifing o misiji će uskoro početi, kapetane.
Možda želite da siđete.
Nisam još doručkovao.
Da li je ovo mesto zauzeto? Ja sam Milburn, biologija, drago mi je.
Bez uvrede, ali, spavao sam dve godine.
Nisam ovde da ti budem prijatelj.
Ovde sam da zaradim novac, kapiraš?
Dobro.
Kladim se u hiljadu kredita da je ovo istraživanje za teraformiranje.
Da je istraživanje, rekli bi nam. - Ovo je korporativna operacija,
ništa nam ne govore. Hajde. - Stotina, u redu, prihvatam.
Izgledaš nervozno, Eli. - Pokušavam da ostanem čvrsto na zemlji.
Znam da pokušavaš. - Dobro jutro.
Za one koje sam lično unajmila,
drago mi je što vas opet vidim.
Za vas ostale, ja sam Meredit Vikers
i moj posao je da se postaram da vi odradite svoj.
Dobro onda, počnimo sa predstavom.
Vejland korporacija, stvara bolje svetove.
Zdravo, prijatelji.
Zovem se Piter Vejland.
Za sam vaš poslodavac.
Snimam ovo 22. juna 2091.
Ako gledate ovo, stigli ste do svog odredišta.
A ja sam davno mrtav.
Neka počivam u miru.
Sa vama sedi čovek, zove se Dejvid.
On mi je najbliže sinu što ću ikada imati.
Nažalost on nije čovek, nikada neće ostariti, i nikada neće umreti.
Ipak on je nesposoban da ceni te neverovatne darove,
što bi zahtevalo jedinu stvar koju Dejvid nikada neće imati.
Dušu.
Proveo sam čitav život razmatrajući ova pitanja.
Odakle dolazimo? Koja je naša svrha?
Šta se dešava kada umremo?
I konačno sam pronašao dvoje ljudi koji su me ubedili
da su na pragu da odgovore na njih.
Doktori Holovej i Šo, ako biste molim vas ustali.
Što se vas tiče, oboje su glavni.
Titan Prometej, hteo je da podari čovečanstvu istu šansu protiv bogova,
zbog koje je zbačen sa Olimpa.
Dakle, prijatelji moji, konačno je došlo vreme za njegov povratak.
Doktori, molim vas.
Podijum je vaš.
Dobro. Opa. U redu.
Nikada pre nisam morao da pratim duha.
Dobro, dozvolite mi da vam pokažem zašto smo narode ovde.
Ovo su slike arheoloških iskopina, širom zemlje.
To su egipatske, majanske, sumerske, vavilonske,
na kraju su havajske, i mesopotamijske.
Ova ovde je naše najskorije otkriće.
To je pećinski crtež starosti 35.000 godina sa ostrva Skaj u Škotskoj.
Ovo su drevne civilizacije, koje su bile razdvojene vekovima,
nisu dolazile u kontakt jedna sa drugom, a ipak...
Isti piktogram pokazuje ljude kako obožavaju džinovska bića
pokazujući prema zvezdama otkriveni su na svakom od njih.
Jedini galaktički sistem koji odgovara,
bio je dosad toliko udaljen od Zemlje da nije bilo načina da bi te primitivne
drevne civilizacije uopšte znale za njega.
Ali događa se to,
da taj sistem,
ima sunce.
Veoma slično našem.
I na osnovu naših skenera dugog dometa, izgleda da tamo postoji planeta.
Samo jedna planeta sa mesecom sposobna je za održavanje života.
A mi smo tu stigli jutros.
Kažete da smo ovde zbog mape,
koju ste vas dvoje klinaca našli u pećini, zar ne?
Ne. - Da.
Ne, nije mapa, pozivnica. - Od koga?
Nazivamo ih tvorcima. - Tvorci?
Ne smeta vam da nam kažete šta su to stvorili?
Stvorili su nas.
Gluposti.
Da li imate čime to da potkrepite?
Mislim, ako ste spremni da odbacite 3 veka darvinizma to je...
Ali kako znate? - Ne znam.
Ali odlučila sam u to da verujem.
Doktori?
Gospođica Vikers bi nakratko porazgovarala, pre nego avantura počne.
Lepo mesto. - U stvari je poseban modul,
sa sopstvenim samoupravljajućim održavanjem života.
Vazduh. Hrana. Bilo šta što bi gospođici Vikers
trebalo da preživi neprijateljsko okruženje.
Ona živi u kapsuli za spasavanje. - Da, živim, volim da smanjim rizik.
Dejvide, zašto doktorima ne spremiš piće?
Ja ću votku. Čistu.
Čarli, pogledaj. To je Polingova medicinska kapsula.
Napravili su samo desetak njih. - Gospođice Šo!
Molim vas da verbalno navedete prirodu vaše povrede.
Molim vas ne dirajte to. To je veoma skupa mašinerija.
Vrši bajpas operacije, zašta vam treba?
Mislim da možda dođe do neke zabune u vezi sa našim odnosom.
Vejland vas je smatrao dovoljno impresivnim da finansira ovu misiju,
ali ja sam prilično sigurna da vaši "tvorci" nisu ništa više do škrabotine
divljaka koji su živeli u prljavim malim pećinama.
Ali recimo da nisam u pravu, i vi pronađete ova stvorenja tamo dole.
Nećete doći u kontakt s njima.
Nećete razgovarati sa njima, nećete ništa da radite već ćete me izvestiti.
Gospođice Vikers, da li postoji neki plan za koji nam ne pričate?
Moja kompanija je platila trilion dolara da pronađe ovo mesto i dovede vas ovde.
Da ste vi uložili svoj novac, gospodine Holovej,
mi bismo sledili vaš plan.
Ali niste.
I to vas čini radnikom.
Ako ne možemo da uspostavimo kontakt, zašto ste nas uopšte doveli ovde?
Vejland je bio sujeveran čovek.
Želeo je istinskog vernika na brodu.
Uzdravlje.
Nema odgovora? - Žao mi je, nema.
Možda nisu razumeli.
Kako ti idu lekcije, Dejvide?
Proveo sam 2 godine razlagajući desetak drevnih jezika, do svojih korena.
Uveren sam da mogu komunicirati sa njima,
u slučaju da je vaša teza tačna.
U slučaju da je tačna, ta ti je dobro.
Zato se naziva teza, doktorko.
Zašto se smeješ? - U redu, gospodine Ravel, gospodine Čens.
spustimo ga dole. - Primljeno k znanju. - Da, kapetane.
Kako nam ide? - Sjajno.
Dobro, šefe. - Celokupnom osoblju, ovde kapetan.
Spremite se za ulazak. - Da, kapetane.
To važi i za tebe, Vikers.
Kakva je atmosfera?
Atmosfera je: 71% ugljenika, 21% kiseonika, tragovi nepoznatog gasa.
Opa, to je vreme. - Kao kod kuće.
Isključivo ako dišete kroz auspuh.
Ugljen 2 oksid je preko 3%. Dva minuta bez odela, mrtvi ste.
Vrh. Leva strana. 15.850 m čini da Mont Everest izgleda kao mlađi brat.
U redu, odvedi nas okolo.
Iskoristićemo to kao našu ulaznu koordinatu.
Prikupljamo podatke o terenu.
Imamo nekoliko tvrdih komada zemljišta. Može biti metal.
Nema radio talasa, niti izvora toplote. - Ničiji dom.
Ne postoji ništa u pustinji a nema čoveka kome ništa nije potrebno.
Šta je to bilo? - Samo nešto iz filma kojeg volim.
Prođimo kroz taj prolaz. Redukujte brzinu za 100 čvorova.
Prolazimo, fino i polako.
Držite ga stabilnim, momci. - Eto.
Šta radiš?
Doktore Holovej, zašto ne sednete?
Tačno tamo. Bog ne stvara po pravilnim linijama.
Zdesna, ova dolina! Kapetane, možete li nas spustiti tamo dole?
Ne bi imalo koristi od mene da ne mogu to, gospodine Ravel, udesno 90 stepeni.
1.6 km, pramac sleva. - 1.6 km, pramac sleva.
Aktiviram sekvencu spuštanja. Prebacujem na ručno upravljanje.
Polako. To, dušo.
Spuštam ga za 5, 4...
2, polako.
Kapetane, da li biste molim vas rekli istraživačkom timu da obuče odela?
I nađimo se u atmosferskoj komori. - Ostalo je 6 sati dok se ne smrači.
Zašto ne ostavite ovo do jutra? - Ne, ne, Božić je kapetane,
i želim da otvorim svoje poklone.
Ti, dečko, ideš sa nama. - Počastvovan sam.
Džeksone, zašta je to?
Osiguranje ekspedicije. Moj posao je da se postaram da su svi dobro i bezbedni.
Ovo je naučna ekspedicija, bez oružja.
U redu onda, Srećno sa time.
Dejvide, zašto nosiš odelo?
Molim? - Ti ne dišeš, sećaš se?
Dakle, zašto nosiš odelo?
Stvoren sam ovakav jer vama ljudima je
prijatnije da sarađujete sa sopstvenom vrstom.
Da ne nosim odelo, to bi opovrglo svrhu.
Prave vas prilično verodostojno. - Nadam se ne previše.
Ovo je samo mali korak za čovečanstvo.
Ozbiljno?
Hajde! Spremni ste da odradimo ovo? Znam da jeste.
Fajfilde, želim spektrografiju one građevine,
želim da znam da li je prirodna ili ju je neko tu stavio, u redu?
Ne mogu reći da li je prirodna ili ne, ali ono što mogu da kažem, šuplja je.
Prometeju, da li vidiš ovo?
Potvrđujemo, vidimo vas.
Da li ste spremni? - Aha. - Učinimo to.
Posle tebe. - Posle tebe.
Pažljivo. - Prometeju, ulazimo.
Primljeno.
Šta je ovamo? Neka vrsta hodnika.
Gospodine Fajfilde, dajte šemu građevine, želim čitavu unutrašnjost.
Ako postoji bilo šta unutra vredno viđenja,
ovi štenci će ih pronaći. - Štenci? - Aha, moji štenci.
Prometeju, sada mapiramo.
Primljeno.
Neka sam proklet.
Fajfilde, imaš očitavanja? - Aha.
Štenci kažu, ovamo.
Pogledajte ovo.
O, Čarli...
Isuse, sunčeva svetlost greje vodu.
Proveri vlažnost vazduha. - Da, pogledajte i nivoe ugljen dioksida.
Napolju je u potpunosti toksično, a unutra nema ničega.
Može da se diše.
Šta radiš? Čarli, ne budi idiot.
Ne budi skeptik. Nešto stvara atmosferu, Dejvide?
Doktor Holovej je u pravu. - Čišća od naše, u stvari.
Oni su vršili teraformaciju ovde. - Molim te, nemoj da radiš to.
Eli, neću više da nosim ovo.
Poželi mi sreću, dušo. - Čujete li, ne skidajte kacigu.
Ludo kopile.
Prometeju, povežite se na naše kamere na odelima
ako želite da gledate ovaj šou nakaza, skidamo kacige.
Primljeno, menjamo prenos.
Hajde, plati.
Šta da platim? - Kako to misliš "šta da platiš"?
Nešto stvara vazduh za disanje ovde dole.
To znači da se vrši teraformiranje.
Ne, ne, opklada je bila zašto smo došli ovde.
Da si rekao da je onaj starac želeo da priča sa marsovcima, onda bih ja platio.
Daj bre, hiljadu kredita, da platiš
za ples u krilu gospođice Vikers, šta kažeš na to?
Minus 12 je ovde.
Zašto ova voda nije zamrznuta? - Možda nije voda.
Možda je to marsovska pišaćka.
To je vaša naučna teorija? Da li je, gospodine Biologijo?
Dakle, šta god da je sigurno je čista.
Impresivno.
Šta je to bilo? - Dejvide?
Dejvide?
Eli!
Šta je to do đavola bilo? - Zar vam nije drago što nismo poneli oružje?
Čija je to ideja bila? - Nastavite!
Gde je otišao?
Eno ga.
O, moj Bože, Čarli, našli smo ih. - Kako to misliš "njih"?
Oni su, Eli.
Izgledaju poput vrata, a ona su njemu otkinula glavu.
Kučkin sin.
Bili su u pravu.
Da li si želeo da nisu bili u pravu?
Dejvide, molim te reci mi da možeš ovo da pročitaš.
Možda.
Gubim se ja odavde.
Fajfilde, gde ćeš?
Šta?
Vidite, ja sam samo geolog, volim stene, obožavam stene.
Jasno je da vas dvoje baš zabole za stene,
ali ono što vas izgleda interesuje su džinovski leševi.
Ja stvarno ne mogu nikako doprineti po pitanju džinovskih leševa.
Vratiću se na brod, ako vam ne smeta.
Još neko da želi da mi se pridruži? Ostaješ?
Ne, brod mi odgovara. - Da, brod mi veoma odgovara.
Čestitam na susretu sa tvorcem. - Hvala ti.
Saberi se, čoveče.
Mislio sam da si ti ludak.
Da li imaš čitač ugljenika?
Hvala.
Koliko dugo je mrtav?
2.000 godine, manje više.
Šta radiš, Dejvide?
Pokušavam da otvorim vrata.
Čekaj, ne znamo šta je na drugoj strani.
Ups, žao mi je.
Pogledaj, Forde, to je glava.
Zadivljujućeg stanja očuvanosti.
Ponećemo je.
Gotovo identična ljudskoj.
Divna slika.
To je mural.
Stani, stani, ne diraj to. - Izvini.
Molim te, ne diraj ništa.
Znoji se.
Organsko.
Nemoj, Čarli, murali se menjaju.
Mislim da smo izmenili atmosferu u sobi.
Čarli, da li čuješ?
Odozgo! Brzo Forde, pomozi mi da spakujem glavu.
Šefe? - Šta imaš?
Imamo nailazeći olujni front, silicijum i
puno atmosferskog pražnjenja, to nije dobro. - Vidim ga.
Posado na terenu, ovde Janek.
Treba smesta da požurite nazad.
Posado na terenu, da li čujete? Dolazi vam 200 km široka oluja sa silicijumom
u vazduhu i dovoljno atmosferskog pražnjenja da vam sprži odela.
Primljeno, gospodine, ali treba nam još vremena ovde.
Zatvoriću spoljna vrata za 15 minuta.
Iskreno se nadam da ćete stići.
Čarli, Dejvide, moramo odmah da krenemo!
Ovo je samo još jedna grobnica.
Dejvide?
1, 2, 3, podiži! Idemo!
Dejvide, odlazimo.
Hajde! Do đavola, već su uzleteli.
Hajde, idemo.
Prometej posadi na terenu, ističe vam vreme. Ponavljam! Ističe vam vreme!
Hajde. Idemo.
Vozi brže.
Čarli, glava!
Eli, stani! Šta radiš?
Vrata se zatvaraju za 5 sekundi!
Sranje!
Eli, izdrži!
Do đavola. - Vrata se zatvaraju!
Uhvati me za ruku!
Imam te.
Dekontaminacija na trećem nivou.
Šta je to bilo, Eli?
Mogla si da ugroziš čitavu misiju,
da ne spominjem što si skoro poginula!
Da li si dobro? - Da, hvala ti Dejvide.
Drago mi je.
U redu doktori, dobro je imati vas nazad, ali gde su Milburn i Fajfild?
Zar se nisu već vratili?
Nadgledaj ih za mene, u redu?
Već smo ovde bili, Fajfilde. - Znam, sve mi izgleda isto.
Momci, ovde kapetan, slušajte.
Između statičnog elektriciteta i brzine vetra,
ne postoji bezbedan način da dođemo po vas.
Temperatura pada ubrzano, ne skidajte kacige i utoplite se.
Dok oluja ne prođe.
Kapetane, možete li da prenesete poruku naučniku i njegovoj fanatičnoj devojci?
Znate koliko me plaćaju? - Ne. Mislim da kapiramo.
Recite im da sam rekao da se jebu.
Primljeno? - Primljeno.
Dobro momci, pritajite se i izvući ćemo vas ujutru.
Uzorak je sterilan, nije prisutan patogen. - Dejvide.
Da li su svi oni mrtvi?
Šta? Ko? - Tvoji tvorci.
Da li su svi mrtvi ili nisu? - Ne znam, samo što smo došli ovde.
Skeniraj.
Da li te je uopšte briga ako su svi mrtvi? - Vejlanda je bilo briga.
Doktorko Šo, pogledajte ovo.
To nije egzoskelet. - Nije. - Mislim da je kaciga.
Da vidimo ako možemo da je skinemo. - Treba da smo sposobni da je otvorimo.
Preteška je za nas, Dejvide.
Pažljivo. - Ovako.
Šta je to na njegovoj glavi? - Izgledaju kao nove ćelije.
U stanju... - Promene. - Da.
U šta se menjaju?
Možeš li da zabodeš elektrodu u lokus ceruleus?
Mislim da možemo da zavaramo nervni sistem da poveruje da je još živ.
30 ampera. - Dobro. - Ne više.
Možda da napravim rez.
Pojačaj, 40.
Dobro, pojačavam na 40.
Da li ste videli to?
Vidite? Pojačaj za još 10.
Dobro, pojačavam za 10.
Previše, smanji za 10. - Dobro, smanjujem za 10.
Smanji za još 20. - Pokušavam. - Forde, smanji.
Forde, prestani!
Dejvide, stavi to pod kontrolu! - Da stavi pod kontrolu? Prekidaj! Smesta!
Ipak su smrtni.
Forde, uzmi uzorak.
Bacimo pogled.
Ne, gospodine, pobrinuću se za to.
Da gospodine, razumem. Žao mi je.
Nažalost, malo prerano.
Naravno, gospodine.
Gospođice Vikers?
Šta je on rekao, Dejvide? - Mislim da ne bi želeo da vam kažem.
Šta je rekao? - Žao mi je, to je poverljivo.
Uz Božju pomoć, pronaći ću žicu koja te pokreće i preseći ću je.
Šta je rekao?
Rekao je, "Potrudite se".
Šolju čaja, gospođo?
Genetičko ispitivanje. - Dobro. - Bacimo pogled na njegovu DNK.
Izolirajte DNK lanac.
Uporedite ga sa uzorkom gena.
Preklopi. - Obrađuje se.
Obrađuje se.
DNK poklapanje.
O moj Bože.
To smo mi, to je sve.
Šta ih je ubilo?
Velike stvari imaju male početke.
Da li prekidam? Mislio sam da vam presahnuje?
Naspi sebi, druže. - Hvala vam, ali se plašim bi to bilo protraćeno na mene.
Tako je, umalo da sam zaboravio da ti nisi pravi momak.
Veoma mi je žao što su vam svi tvorci pomrli, doktore Holovej.
Misliš da smo protraćili naše vreme dolazeći ovde?
Vaše pitanje zavisi od razumevanja toga
šta se nadate da ćete postići dolaskom ovde.
Ono što smo se nadali da postignemo,
bilo je upoznavanje sa našim tvorcima, da dobijemo odgovore.
Najvažnije, zašto su nas uopšte stvorili.
Šta mislite zašto su mene ljudi stvorili?
Napravili smo vas jer smo mogli.
Možete li da zamislite kako bi razočaravajuće bilo za vas,
da čujete istu stvar od vašeg tvorca.
Valjda je dobro što ne možeš biti razočaran.
Da. U stvari je divno. Mogu li nešto da vas pitam?
Samo izvoli. - Koliko daleko biste išli,
da dobijete ono po šta ste došli čak ovde? Vaše odgovore?
Šta biste bili voljni da uradite? - Bilo šta i svašta.
Tome vredi da se popije, pretpostavljam.
Do dna, druže.
Uzdravlje.
To su one stvari.
Da li su stvarne?
Naravno da su stvarne.
Isuse Hriste, pogledaj gomilu, koliko je visoka.
Izgleda kao da su bežali od nečega.
Ne pipaj, u redu?
Ova stvar, je iznutra otvorena,
praktično kao da je eksplodirala.
Poput je nekog prizora sa slike o holokaustu.
Šta god da ih je ubilo, odavno je nestalo, zar ne?
Gde je vaš položaj? - Prometeje, ovde Milburn.
Mi smo na 7401477, zašto? - Upravo smo primili ping.
Oko jedan kilometar zapadno od vas. - Kako to misliš, ping?
Šta god da ta sonda hvata, to nije mrtvo.
Očitava živo stvorenje.
Kako to misliš "živo stvorenje"? - Da li se kreće?
Ne, mislim da ne.
Kapetane, očito ne vidite ono što mi vidimo ovde dole,
ali da vidite, ne biste pričali o tom prokletom pingu.
Momci, signal sporadično dolazi od naleta oluje.
To nije dobro po nas, kapetane!
Da li se kreće? Da li se te stvari kreću?
Ne, zapravo je nestalo.
Mora da je bio defekt. - Kako to mislite, "defekt"?
U redu momci, dobro spavajte.
Pokušajte da ne smarate jedan drugoga. - Kapetane, kako to mislite "defekt"?
Milburne, čekaj!
Rekao je, jedan kilometar zapadno?
Nećemo da istražujemo to, zar ne? - Naravno da nećemo.
Gde ćemo da idemo? - Na istok.
Da, na istok. - Defekt, čoveče, defektno živo stvorenje, šta koji kurac?
Na osnovu ponašanja subjekta na ovim holografskim snimcima,
još pokušavamo da otkrijemo šta je izazvalo sagorevanje glave.
Ne mogu a da se ne zapitam, da li je ovde bila neka epidemija?
Zvali ste, gospođice? - Imam nešto važno da ti kažem.
Šta je to? - To je ruža
koju sam zamrznuo sa šampanjcem. Hteo sam da ti je dam
kada pronađemo ono po šta smo došli.
Našli smo ono po šta smo došli. Oni su bili ovde, ovo je...
Najznačajnije otkriće u istoriji čovečanstva.
Znam.
Neverovatno je, zaista jeste, ali...
Želeo sam da razgovaram sa njima.
Zar ne želiš da znaš zašto su došli?
Zašto su nas napustili? Samo želim odgovore, dušo.
Bili smo u pravu, Čarli. Imam dokaz.
Pogledaj.
Njihov genetski materijal prethodi našem.
Potičemo od njih. - Da li me zezaš? - Ne.
Dobro.
Pretpostavljam da sada možeš da skineš očev krst.
Zašto bi to hteo da uradim?
Jer su nas oni stvorili. - A ko je njih stvorio?
Upravo tako, nikada nećemo saznati. Ali evo šta zapravo znamo.
Ne postoji ništa specijalno pri stvaranju života.
Može to svako, sve što ti treba je DNK lanac i pola mozga, zar ne?
Ja ne mogu. Ne mogu da stvorim život.
Šta to govori o meni?
Eli, to nije, nisam mislio... Nisam pričao o...
Deci? - Nama.
Elizabet Šo, ti si najjedinstvenija osoba koju sam sreo u životu.
I volim te.
Nemoj.
Koliko će još ovo da traje?
Ne znam, ja sam samo kapetan.
Uzgred, ta stvar zvuči poput mačke na umoru.
Obavestiću te da je ta "stvar" nekada pripadala Stivenu Stilsu.
Treba li da znam ko je to?
Znaš...
Ako želiš da se pojebeš ne treba
da se pretvaraš da te interesuje skeniranje piramide.
Mogla si samo da kažeš, "Hej, pokušavam da se pojebem."
Mogla sam to da kažem, zar ne?
Ali onda, onda ne bi imalo smisla zašto sam pola milijarde milja
udaljena od bilo kog muškarca na zemlji ako se želim pojebati, zar ne?
Hej, Vikers!
Pitao sam se...
Da li si ti robot?
U mojoj sobi, za 10 minuta.
Ako ne možeš da budeš sa onom koju voliš
Voli onu sa kojom si...
Milburne, kakva je to crna stvar?
Gaspačo.
Da li je to duvan? Da li je to duvan u tvom respiratoru?
Da, naravno.
Duvan.
U ime svih naučnika
postiđen sam što te smatram da si jedan nas, Fajfilde, stvarno.
Milburne? - Da? - Da li si video ovu stvar?
Šta misliš da je ova stvar bila? Neka vrsta boga?
Nešto što su oni obožavali?
Šta je to? - U redu je, samo ostani pribran.
Smiri se, u redu je, mogu da izađem na kraj sa ovim.
Hej, dušo.
Odgovorite, Prometeju, imamo izduženo biće poput reptila.
Možda oko jednog metra, sa providnom kožom.
Prelep je.
Prometeju, imamo ih dvoje! Pogledaj. Vidi ti dušicu.
Isuse, pogledaj koliko je, šta je to?
Treba da ostaneš smiren, može? - Kako da ostanem smiren?
Treba da ostaneš smiren, prelepa je.
Ona? Šta te do đavola tera da misliš da je ona ženka?
Ona je ženka, pogledaj.
Zadubila se. Dođi ovamo.
U redu je, u redu je.
Hej, dušo.
Jaka si! Možda sada treba da mi pomogneš, može?
Sklanjaj je, čoveče! Može?
Neću to da pipnem!
Steže me. - Neću da pipam to! Ne želim to da pipam!
Dodirni to stvorenje, čoveče! Zaboga...
Bože! Pogoršavaš! Steže me!
Lomi mi ruku!
Poseci je! Poseci je!
O, moj Bože!
U odelu mi je!
Šo, jesi budna?
Aha, šta ima?
Oluja je prošla, ali ne mogu da stupim u kontakt sa Milburnom i Fajfildom.
Spustiću nekoliko ljudi dole, da vidim ako možemo da ih nađemo na brzaka.
U redu, imaš li neku ideju gde su?
Poslednji put su se javili tamo gde ste našli glavu.
U redu, stižemo.
Čens, ti ideš sa mnom, hajde.
U redu, šefe.
Ravel, da li si popravio taj defekt?
Ne, kapetane, mora da je u pitanju hardver.
Kakav defekt, kapetane? - Jedna od sondi,
uhvatila je živo stvorenje,
pojavljuje se svakih sat vremena na par sekundi i nestaje.
Mogu da pronađem sondu, i da je popravim, ako želite.
Raspameti se.
Budite oprezni, doktore.
Fajfilde?
Milburne?
U redu, hajde dole.
Dejvide, da li si sam?
Da, gospođice Vikers. - Prenos neka ide u moju sobu.
Razumem.
Kučkin sine.
Otkačio me.
Šta je ovo?
Čarli? - Spotaknuo sam se.
O, moj Bože, bolestan si. - Dobro sam, dušice.
Fajfilde? Milburne?
Hej, Čens, ne bih to dirao na tvom mestu.
Doktorko Šo? - Da?
Da li imate pojma šta to curi iz ovih vaza?
Ne, nisu bile takve kada smo prošli put bili ovde.
Kapetane? - Šta je?
Ko je to? Koji? - Ko je to? - To je Milburn.
Eli. - Ne dodiruj ga. - Eli, dušo?
Čarli, šta nije u redu?
Treba da me pogledaš, može?
Neću da te zarazim, šta vidiš?
Nije dobro, dušo. - Eli, pogledaj me i reci šta vidiš.
O, moj Bože. Forde, dolazi ovamo.
Janek! Moramo da idemo odmah. - Šta vidiš, dušo?
Dušo, šta vidiš? - Holovej je bolestan, nije dobro!
Vidim pokrete u jednjaku.
Dobro sam. - Janek, dođi ovamo i pomozi mi!
Forde, dolazi ovamo! Šta se tamo dešava?
Pomozi mi oko njega! - Dobro sam...
Imam te, izvući ću te odavde.
Prometeju, odgovori! - Dobro sam.
Podignite ga!
Prometeju, odgovori! Da li ima ikoga tamo?
Ovde Vikers. - Treba da medicinski tim čeka kod atmosferske komore.
Potpuni sigurnosni karantin. Holovej je bolestan.
Od čega boluje? - Samo ti to odradi.
Oblačim se.
Idemo!
Moramo da krenemo!
Ne izgleda dobro. - Da li se zarazio
nečim tamo? Skinuli smo naše kacige...
Ne znam. Prometeju, ovde Janek, neka zadnja vrata budu otvorena.
Razumem, kapetane.
Žao mi je.
Hajde! Molim vas!
Vikers, zašto ta vrata nisu otvorena?
Vikers, to je naređenje! Neka ta prokleta vrata budu otvorena!
Pogledaj me, važi? Prekasno je, bolestan sam. - Ne, nije, hajde!
Forde, pomozi mi! - Ako me čuje posada kod atmosferske komore, ovde Janek,
otvorite vrata smesta! - Držite vrata!
Čujete li? Otvorite da vrata, to je naređenje!
Otvorite ih!
Šta je ovo do đavola? - On neće da se ukrca.
Vikers, to je bolestan čovek. - Shvatam ja to,
zato on neće da se ukrca na moj brod!
Ne ubijaj ga!
Molim te, još možemo da mu pomognemo!
Pomozi sama sebi. Neka se svi osim Holoveja vrate na brod, smesta!
Neću da ga ostavim! - Onda ostani!
Samo trenutak! Možemo ga staviti pod kontrolu, staviti u med. kapsulu.
Molim te, nemoj to da radiš! - U redu je, Eli. - Vikers!
Šta to radiš? - Volim te, dušice. - Ne!
Kažem ti, odstupi! - Učini to. - Odstupi!
Učini to.
Moje najdublje saučešće.
Moraću da uzmem ovo, možda je kontaminirano.
Ako postoji zaraza, svi smo bili izloženi.
Treba da ispitamo krv svima koji su kročili u piramidu.
Da, naravno.
Shvatam koliko je ovo neprimereno,
s obzirom na okolnosti.
Ali, pošto ste naredili sigurnosni karantin
moja je obaveza da postavljam pitanja.
Da li ste vi i doktor Holovej imali intimni kontakt u poslednje vreme?
Pošto ste vi i on bili toliko bliski.
Samo želim da budem temeljitiji što je više moguće.
Bože, Bože...
Trudni ste.
Šta?
Prema izgledu, tri meseca. - To je nemoguće.
Ne mogu biti trudna. - Da li ste imali odnos sa doktorom Holovejom?
Da, ali pre 10 sati.
Nema šanse da sam trudna tri meseca.
Pa doktorko, nije baš uobičajen fetus.
Želim to da vidim. - Mislim da to nije dobra ideja.
Dejvide, želim da ga vidim.
Dakle, doktorko...
Želim da ga vidim.
Želim to van sebe. - Bojim se da nemamo
osoblje da izvede takvu intervenciju.
Naša najbolja opcija... - Želim ga van.
Da vas opet uvedemo u krikonzervaciju... - Dejvide, izvadi ga iz mene.
Izvadi ga iz mene! Molim te...
Mora da je vrlo bolno.
Evo, daću vam nešto.
Tako je.
Neko će ubrzo da dođe, da vas odvede na krio-odeljenje.
Mora da se osećate kao da vas je Bog napustio. - Šta?
Da izgubite doktora Holoveja,
nakon što vam je otac umro pod sličnim okolnostima.
Šta je ono bilo što ga je ubilo?
Ebola?
Odakle to znaš?
Posmatrao sam vaše snove.
Doktorko Šo?
Ovde smo da vas obučemo u zaštitno odelo,
odvedemo u krio-odeljenje, uspavamo vas.
Doktorko Šo?
U potpunosti je nadrogirana, pripremi je.
Započeta procedura za hitni slučaj.
Molimo verbalno navedite stanje vaše povrede.
Treba mi carski rez!
Greška, ova kapsula je kalibrirana samo za muškarce.
Ona nema zahvat koji ste zatražili.
Molim potražite medicinsku pomoć...
Hirurgija, abdominalna...
Penetrantne povrede, strano telo...
Započni.
Hirurški zahvat počinje.
Vršenje dijagnostike.
Hajde!
Vadi ga! Hajde! Molim te!
O, Bože!
Uvođenje u anesteziju.
Započinjanje hirurškog zahvata.
O, moj Bože, o, moj Bože!
Hajde!
Most, hangaru, ovde kapetan. - Da, kapetane?
Da li vidite ono što ja vidim? Fajfildov monitor se upravo pojavio.
Šta? Gde?
Sudeći po onome u šta gledam, tačno je ispred prokletog broda.
Barns, otvori vrata! - Fajfilde, čuješ li me, odgovori.
Fajfilde?
Samo trenutak...
Hej, Valase, pogledaj ovo.
Fajfilde?
Šta se do đavola tamo dole dešava?
Izlazim. Čens, oblačimo odela, hajde!
Sredite ga!
Spreman, Čens? - Da.
S puta!
Moramo da se gubimo odavde!
Idemo!
Bili ste uspavani...
Sve vreme ste bili na brodu, zašto?
Preostalo mi je još nekoliko dana života.
Ne želim da ih protraćim,
dok ne budem bio siguran da možete isporučiti ono što ste obećali.
Da upoznam tvorca. - Gotovo, gospodine, cakum pakum.
Zar mu nisi rekao da su svi mrtvi?
Ali nisu svi mrtvi, doktorko Šo.
Jedan od njih je još živ. Na putu smo da ga vidimo.
Šta? - Okreni me.
Ubedili ste me...
Ako su nas ova bića stvorila...
onda bi sigurno mogla da nas spasu.
Moj štap.
Da mene spasu, svejedno. - Vas da spasu? Od čega?
Od smrti naravno. Uspravite me.
Ne razumete. Ne znate. Ovo mesto nije ono što smo mislili da jeste.
Oni nisu ono što smo mislili da jesu.
Nisam bila u pravu, mi nismo bili u pravu.
Čarli, doktor Holovej je mrtav.
Moramo da idemo. - A šta bi Čarli uradio, sada?
Tako smo blizu odgovora na najvažnija
pitanja postavljena od strane čovečanstva.
Kako možeš da odeš bez saznanja šta su oni?
Ili si izgubila veru, Šo?
Dobro...
Uđi.
Kuda ćeš, doco? Znaš kakvo je ovo mesto?
Ovo nije dom "stvoritelja".
Ovo je postrojenje, možda čak i vojno.
Izgradili su ga usred bespuća jer nisu toliko glupi
da prave oružje za masovno uništenje u sopstvenom dvorištu.
To je ono sranje što se nalazi u onim vazama.
Ovde su ga napravili, oslobodilo se, okrenulo se protiv njih, kraj.
Vreme je da idemo kući.
Jedan od njih je još živ.
Zar ne želiš da znaš šta imaju da kažu?
Zabole me.
Tačno, tvoj jedini posao je da upravljaš ovim brodom.
Tako je.
Mora da ti je do nečega stalo, kapetane.
Ako nije, zašto si ovde?
Šta kažeš na ovo?
Bez obzira šta se dešava dole,
ne mogu poneti kući ništa od tog sranja, ne smem da dozvolim da se to desi.
I radiću šta god moram da se to ne desi.
Postaraj se da se ne desi, kapetane.
Ipak si došla. - Mislila sam da želiš.
Nakon svih tvojih silnih pokušaja da me sprečiš
da dođem ovde, iznenađen sam da te vidim.
U redu, Dejvide, ostavi nas nasamo. - Da, gospodine.
Ako ćeš stvarno da odeš dole, umrećeš.
Vrlo negativan način posmatranja stvari.
Upravo zbog toga je trebalo da ostaneš kod kuće.
Da li si stvarno mislio da ću godinama sedeti u kancelariji upravnog odbora,
raspravljajući ko je glavni dok ti tražiš neko čudo na nekoj
Bogu iza nogu steni usred svemira?
Kralj vlada pa onda umire.
Neizbežno je.
To je prirodan poredak stvari.
Još nešto?
Ne.
Oče.
To je sve.
Nisam mislio da to imate u sebi.
Izvinite, nesretan izbor reči.
Neverovatni instinkti za preživljavanjem, Elizabet.
Šta će se desiti kada ne bude više Vejlanda u blizini da te programira?
Pretpostavljam da ću biti slobodan. - Želiš to?
Šta? To nije koncept koji mi je poznat.
S druge strane,
zar ne žele svi da im roditelji umru?
Ja ne.
Doktorko Šo, drago mi je što ste mogli da nam se pridružite.
Možete da skinete vašu kacigu ako želite, gospodine. - Zašto?
Vazduh je savršen za disanje. - Sigurni ste? - Naravno.
Stanite, još ne znamo kako se Holovej inficirao.
Ako je u vazduhu... - Nije.
Kako to znaš? - Meni fino miriše.
Hoćemo li? - Izvolite molim.
Most je ispred nas. - Šta je ovo?
Skladište za tovar.
Janek, vidiš li ovo?
Koliko ih je tamo, Šo? - Na hiljade.
Šta do đavola?
Ravel, daj mi one dijagrame.
Daj ih na sto.
Ukloni kupolu, izoliraj to područje, daj prikaz.
Dajem prikaz, kapetane.
Uvećaj to.
Rotiraj.
To je brod.
Isuse Hriste.
To je prokleti brod.
Superiorna rasa, bez sumnje.
Njihove komore za hiper-san bi impresionirale, verujem.
Negde su putovali?
Uspeo sam da definišem u grubim crtama.
Sasvim je evidentno da su bili u procesu odlaska.
Pre nego što su stvari pošle po zlu.
Gde da odu?
Na Zemlju. - Zašto?
Ponekada da stvoriš, prvo moraš nekoga da uništiš.
Gde je on, Dejvide? - Ovamo, gospodine.
Siguran si da je živ?
Nesumnjivo.
I možeš da pričaš sa njim? - Mislim da mogu.
Dobro sam!
Pričaj sa njim, Dejvide.
Reci mu da smo ovde, kao što je tražio. - Pitaj ga odakle dolaze.
Šta to radiš? - Pitaj ga šta je u njegovom tovaru
ubilo je njegove ljude. - Šo, dosta.
Dejvide... - Napravili ste to ovde, a namenjeno je nama, zašto?
Šo, dosta! Zaboga, ućutkajte je.
Moram da znam zašto, šta smo pogrešno učinili?
Zašto nas mrzite?
Dejvide, nastavi, reci mu zašto sam ja došao.
Nemoj!
Nema ničega...
Znam.
Želim vam ugodno putovanje, gospodine Vejland.
Vreme je da idemo kući.
Gospodine Čens, povedite nas kući.
Hej, kapetane... - Šta je to do đavola bilo?
Prometeju, odgovorite!
Šo, da li si to ti, prijem? - Janek, slušaj me!
Ovaj brod poleće! - Šta? - O čemu do đavola ona priča?
Ne smete da dozvolite da ode! Morate ga zaustaviti!
Nećemo ništa da zaustavljamo, Šo, idemo kući.
Janek, ako ga ne zaustavite, nećemo imati dom da mu se vratimo.
Nosi smrt, uputio se prema Zemlji.
Šo, ovo nije ratni brod. - Znam, znam to.
Ali morate to učiniti. - Kapetane, idemo!
Janek, molim te, veruj mi, molim te.
Rekla sam vam da pokrenete brod.
G. Ravel, zagrejte jonski pogon. - O čemu do đavola pričate?
Gospodine, paljenje jona u troposferi...
Pretvara nas u metak, to je upravo i cilj.
Šta do đavola radiš? Janek, ovo je moj brod, govorim ti da nas povedeš kući!
Vikers, izbaciću modul za održavanje života
na površinu, to su 2 godine života.
Želiš li ga ili želiš da ostaneš sa mnom?
Imaš 40 sekundi da dođeš do kapsule za beg.
Ti si lud. - Gospodo, mogu sam da izađem na kraj sa ovim.
Slobodno mi se pridružite, gospođice Vikers.
Uz dužno poštovanje, kapetane, nikakav ste pilot
i biće vam potrebna sva pomoć koju možete da dobijete.
Ako misliš da ovo znači da opklada ne važi,
grešiš.
Zašto me ne isplatiš na drugoj strani?
Približite nas što je bliže moguće, imamo samo jedan pokušaj.
Komora za spasavanje lansirana.
20 sekundi za evakuaciju.
Odbrojavanje započelo. - Jonski pogon je operativan.
Hajde!
U redu, gospodo, učinimo to!
Udar neizbežan! - Držite se!
Ne!
O, Bože...
Upozorenje, preostalo vam je 2 minuta kiseonika.
Atmosferska komora zatvorena.
Nivoi kiseonika se sada uravnotežuju.
Elizabet, jesi tamo?
Ovde Dejvid.
Aha, ovde sam.
Moraš da izađeš, smesta.
On dolazi po tebe. - Ko dolazi?
Proboj atmosferske komore!
Umri!
Tako mi je žao...
O, Bože...
Tako mi je žao, žao mi je, Čarli, ne mogu ja to.
Ne mogu ja to.
Elizabet? Jesi tamo?
Doktorko Šo, čujete li me?
Da.
Da, čujem te.
Bojao sam se da ste mrtvi.
Nemaš pojma šta znači bojati se.
Znam da smo imali razmirice.
Ali molim vas, moram da zatražim vašu pomoć.
Zašto bih ti pomogla do đavola?
Jer bez mene, nikada nećete napustiti ovo mesto.
Niko od nas neće napustiti ovo mesto.
Ovo nije jedini brod.
Ima mnogo drugih.
Mogu da upravljam njima.
Doktorko Šo?
Ovamo!
Gde je moj krst?
Torbica u mom pojasu sa alatom.
Čak i nakon svega ovoga, još verujete, zar ne?
Rekao si da možeš da razumeš navigaciju.
Da koristiš njihove mape.
Naravno.
Kada se dočepamo jednog od njihovih brodova,
pronalaženje puta do Zemlje treba biti relativno lako.
Ne želim da se vraćam odakle smo došli.
Želim da idem tamo odakle su oni došli.
Misliš da možeš to, Dejvide?
Da, verujem da mogu.
Mogu li da pitam šta se nadate da ćete postići odlaskom tamo?
Oni su nas stvorili, onda su pokušali da nas ubiju.
Predomislili su se.
Zaslužujem da znam zašto.
Odgovor je irelevantan.
Da li je važno zašto su se predomislili?
Da, jeste.
Ne razumem. - Pa...
valjda zbog toga što sam ljudsko biće,
a ti si robot.
Žao mi je. - Sasvim je u redu.
Poslednji izveštaj broda Prometeja.
Brod i cela posada su zbrisani.
Ako primate ovu poruku, ne pokušavajte da dođete na mesto njenog nastanka.
Ovde je samo smrt sada, a ja je ostavljam za sobom.
Prvi je dan u novoj godini, leta Gospodnjega, 2094.
Zovem se Elizabet Šo, poslednji preživeli sa Prometeja.
I još tragam.