Темрява.
Це перше, що я пам'ятаю.
Було темно і холодно.
І я боявся.
Але потім,
потім я побачив місяць.
Він був таким великим, таким сяючим.
Здавалося, він проганяв темряву геть.
І після цього
я більше не боявся.
Чому я був там, що я мав робити -
цього я не знав.
Інколи я думаю, що не дізнаюся цього ніколи.
Вітаю. Привіт.
Доброго вечора, пані. Пані?
Вибач. Ти не підкажеш, де це я?
Агов?
Мене звати Джек Холод.
Звідки я знаю?
Мені сказав місяць.
Це й усе, що я чув від нього за все життя.
І це було дуже-дуже давно.
ВАРТОВІ ЛЕГЕНД
ПІВНІЧНИЙ ПОЛЮС 300 РОКІВ ПО ТОМУ
ПОГАНИЙ
Я й досі чекаю печива!
ХОРОШИЙ
Так!
Нарешті!
Скільки разів я просив тебе стукати?
Що?
Глобус?
Киш, гостроголовики.
Чого ви постійно під ногами плутаєтесь?
Що це таке?
Вісь перевіряли? Обертання рівномірне?
Невже він?
Дзелень!
Готуйся.
У нас будуть гості.
Вісімнадцять центральних різців.
Москва, сектор 9. 22 різці, 18 премолярів.
Очікуються сильні зливи.
Де-Мойн, у нас ікло на Мейпл, 23. Давайте туди!
Стривайте! Це її перший зубчик.
Ви хоч раз у житті бачили
прекрасніший боковий різець?
Ниточкою чистила.
Браття Вартові,
наша робота - пильнувати за дітьми всього світу
і берегти їх від біди.
Творити дива, надію і мрії.
Тому я скликав вас усіх з однієї
єдиної причини.
Діти в небезпеці.
Ворог, якого ми століттями тримали під контролем,
нарешті вирішив завдати удару у відповідь.
Тільки ми можемо його зупинити.
Ну й мороз!
Я лап не відчуваю! Не відчуваю лап!
Печива? Глінтвейну? Хто буде?
Сподіваюся, Норде, справа серйозна.
Сенді, дякую, що прибув.
Я знаю, знаю.
Зрозуміло, що я не скликав би вас сюди
через якусь дурницю.
Тут був Бабай! На Полюсі!
Морок?
Сам Морок? Тут?
Так.
Глобус вкрило чорним піском.
Тобто як це, чорним піском?
А тоді тінню!
Зажди, стоп. Ти ж наче казав, що бачив Морока.
Ну, не його самого.
"Не його самого"? Ви таке бачили?
Атож. Краще не скажеш, Сенді.
Слухайте, він задумав щось дуже недобре.
Я це відчуваю
пузом.
Зажди, стій. Ти хочеш сказати, що викликав мене сюди
за три дні до Великодня через своє пузо?
Друзяко, а якби я зробив таке за три дні до Різдва...
Облиш, Кролю. Великдень - це тобі не Різдво.
Починається.
Норде, я не маю на це часу!
Мені ще треба пофарбувати два мільйони яєць!
Скільки не фарбуй, яйце - воно і є яйце.
Мова йде про товар, що швидко псується!
Правда ж? Ти можеш готуватися хоч цілий рік!
І чого кролі завжди такі нервові?
А чого ти вічно такий упертюх?
Зубко! Ти не бачиш, що ми тут сперечаємося?
Вибачте. Не всім із нас щастить працювати одну ніч на рік.
Скажи, Сенді?
Сан-Дієго, сектор 2.
Облиш, друже. Морок зник разом із Середньовіччям.
Завдяки нам.
Я знаю, що це був він. У нас тут серйозна ситуація.
А в мене серйозна ситуація з яйцями.
Чоловік на Місяці!
Сенді, чого ж ти раніше не сказав?
Давно не бачилися, старий друже.
Що за важлива новина?
Це дійсно Морок.
Чоловіче, що нам робити?
Хлопці, знаєте, що це означає?
Він обирає нового Вартового.
Що? Навіщо?
Мабуть, справа серйозна. Чоловік вважає, нам потрібна допомога.
Відколи це нам стала потрібна допомога?
Цікаво, хто це буде!
Може, лепрекон?
Тільки б не байбак, тільки б не байбак...
Джек Холод.
Беру свої слова назад. Краще вже байбак.
Головне, щоб він допомагав нам захищати дітей. Правда?
Джек Холод? Чхати він хотів на дітей!
Він тільки й уміє, що заморожувати труби
і псувати мої полювання на крашанки!
Правда ж? Він безвідповідальний, егоїстичний...
Вартовий.
Джек Холод може бути ким завгодно,
але ніякий він не Вартовий.
Оце було весело.
Агов, вітре!
Неси мене додому.
Сніжний день!
Ох і холодно!
Так!
ТАЄМНИЧІ ІСТОТИ ВОНИ ІСНУЮТЬ!
Схоже, щось цікаве. Хороша книга?
- Добре! - Так!
- Сніжний день! - Сніжний день! Так.
Нема за що.
Хлопці, зачекайте! Ідете в суботу на полювання за крашанками?
Так! Халявні солодощі.
Сподіваюся, сніг не завадить нам відшукати всі яйця!
Тут написано, що в Мічигані знайшли зразки хутра
і ДНК йеті!
Це ж практично у нас під носом!
Знову за своє.
Ти теж бачив те відео, Клоде. Він існує.
Те саме ти казав про прибульців.
І про Великоднього Кролика!
Великодній Кролик - справжній.
Справжній, і не сумнівайся.
Дуже діставучий, буркотливий і себелюбний.
Облиш! Ви в що завгодно повірите.
Великодній Кролик, стриб, стриб!
Мамо, Софі знову впала!
Ти ціла, Соф?
Джеймі, надягни шапку.
Ти ж не хочеш, щоб Джек Холод відморозив тобі носа.
А хто такий Джек Холод?
Та ніхто, синку. Це просто так кажуть.
Гей!
"Хто такий Джек Холод"?
Так, і хто це кинув?
Та вже ж не йеті, малий.
Джеймі Беннет, так нечесно!
Ти першою кинула!
Усі до зброї!
Так, кому набоїв підкинути?
Ти дивися!
Ой! Я влучила в Булочку!
- Вона влучила в Булочку! - Ти, в Булочку?
- Це ти кинув? - Ні.
І не я!
Трохи слизько!
Джеймі, обережно!
- Там же вулиця. - Стій! Там машини!
Не бійся, Джеймі. Я тебе веду. Тримайся!
Усе буде добре!
Не відставай, малий! Бери лівіше!
Не так швидко!
Стій. Ні-ні-ні-ні-ні.
То Джеймі Беннет?
- Ось так. - Ні, ні!
- Нічого собі! - Так!
- Схоже, добряче впав. - Джеймі, ти як?
Ви це бачили? Це було неймовірно!
Я стрибнув, прослизнув під машиною...
Клас! Зуб!
- Тобі світять грошики! - Від Зубної Феї!
- О ні! - Щастить тобі, лобурю!
Треба покласти його під подушку.
Одну хвилинку. Ну ж бо. Стійте, зачекайте.
Ви вже забули, як ми щойно веселилися?
Це зробила не Зубна Фея, а я!
У мене вуха замерзли!
Ну що мені зробити, щоб на мене звернули увагу?
Там зробилася ковзанка.
Не уявляю, звідки вона там узялася.
Великдень на носі, а тут таке!
...було так круто!
І от я лечу вниз по схилу,
і так... між машинами,
а тоді санчата вдарилися об цю штуку,
і я злетів у повітря!
Аж тут бах! На мене налетів диван...
Овва!
...і бачиш, у мене випав зуб!
Ну добре. Зуб під подушкою?
Так, я готовий.
Навіть не думай не спати, щоб її побачити, Джеймі,
інакше вона не прийде.
Але цього разу в мене вийде! Допоможеш мені, Соф?
Ми сховаємося, щоб побачити Зубну Фею!
Хованки, хованки.
Негайно спати, юначе.
Ну мам.
Якщо я щось роблю не так,
скажеш мені, що саме?
Бо що я тільки не пробував,
але ніхто мене не бачить.
Ти прислав мене сюди.
Можеш хоча б сказати...
Сказати, навіщо.
Саме вчасно, Сендмене.
А я думаю, чого це мені вчувається тупіт єдинорога.
Який прекрасний сон!
І погляньте на неї.
Миле дитя.
Таке невинне.
Сповнене надіями і зачудуванням.
Бракує лише одного.
Краплини страху.
Він ніколи не старішає.
Відчуй свій страх. Ну ж бо. Давай, ось так.
Так, який симпатичний нічний кошмар!
А зараз
біжи й розкажи іншим, що чекати вже не треба.
Не дивися так на мене, старий друже.
Ти мусив знати, що цей день настане.
Мої кошмари нарешті готові.
А твої Вартові?
Здоров, друзяко.
Давно не бачилися. Із часу хурделиці 68-го року, здається.
То була Великодня неділя, чи не так?
Кролю! Ти що, і досі через це сердишся?
Так.
Але зараз мова про інше.
Хлопці?
Гей!
Поставте мене! Що це за...
Я?
Навіть не мрійте. До зустрічі на Полюсі.
Він тут.
Тихо.
Агов! От і він!
Джек Холод!
Оце так.
Ви, мабуть, жартуєте.
Гей, ви що.
- Поставте мене. - Сподіваюся, йеті тебе не ображали.
Певна річ,
запхнули мене в мішок і кинули крізь портал - усе, як я люблю.
От і добре. Це я придумав.
Звісно, Кролю ти знаєш.
- Звісно. - І Зубну Фею.
Привіт, Джеку. Я багато про тебе чула.
І про твої зубки!
Мої що?
Ану відкрий! Вони справді такі білі, як кажуть?
Так!
Виблискують, наче сьогоднішній сніжок!
Дівчатка, візьміть себе в руки!
Давайте не зганьбимо честь мундира.
І Сендмен.
Сенді?
Сенді? Прокинься!
До речі, ніхто не хоче сказати мені, чому я тут?
Це не дуже допомагає,
але дякую, друже.
Мабуть, я накоїв щось погане, що змусив вас усіх зібратися.
Я в списку нечемних?
У списку нечемних?
Ти вже давно там перший.
Але то таке. Забудемо те, що було.
Тепер ми почнемо з чистого аркуша.
Чого б це?
Хороше запитання.
Чого б це? Я розкажу, чого.
Бо тепер ти Вартовий!
Що це ви робите? Забери лапи!
Це ж найкраща частина!
А чого ви вирішили, що я хочу стати Вартовим?
Звісно, хочеш.
Музика!
Не треба музики!
Це дуже мені лестить, але
навіщо я вам здався?
Ви з ранку до ночі працюєте, у вас терміни здачі,
а я більше люблю сніжки й ігри.
Який з мене Вартовий?
Атож. Я сказав те саме.
Джеку, схоже, ти не розумієш, чим ми займаємося.
Кожен із цих вогників - це дитина.
Дитина, яка вірить.
Погана чи хороша, чемна чи нечемна -
ми їх захищаємо.
Зубко! Витягни пальці з рота.
Вибач. Вони прекрасні.
Так. Годі ходити навколо.
Морок на волі і творить що хоче!
Тобто Бабай?
Так! Коли Морок погрожує нам,
він тим самим погрожує їм.
Тим більше, вам треба знайти когось підходящого.
Знайти? Ти думаєш, ми самі їх знаходимо?
Ні, тебе обрали! Як і всіх нас.
Чоловік на Місяці.
Що?
Учора ввечері, Джеку, він обрав тебе.
Можливо.
Чоловік на Місяці... Він з вами розмовляє?
Розумієш, відмовитися неможливо. Це доля.
Але чому він сам мені цього не сказав?
Минуло вже 300 років, і ось його відповідь?
Провести вічність, як оце ви, друзі,
ховаючись по закутках і придумуючи, як іще підкупити дітей?
Оце вже ні. Це не для мене! Без образ.
Як тут обійтися без образ?
Знаєш, що я думаю?
Що ми щойно ухилилися від кулі.
Самі подумайте: що цей клоун
може знати про те, як приносити радість дітям?
Ти колись чув про сніжні дні?
Знаю, це не круте яйце, але діти люблять те, що я роблю.
Але жоден із них не вірить у тебе, правда?
Ти невидимий, друзяко.
Ти наче не існуєш.
Кролю! Годі вже.
Ні, кенгуру правий.
Хто? Як ти мене назвав?
Я тобі не кенгуру, приятелю.
Треба ж, а я весь час так і думав.
Якщо ти не кенгуру, то хто ти?
Я кролик. Великодній Кролик.
Люди в мене вірять.
Джеку. На пару слів.
Нічого особистого, Норде.
Але те, чим ви займаєтесь - просто не моє.
А Чоловік на Місяці каже, що твоє!
Подивимося.
Повільніше. Я кілька років хотів сюди прокрастися.
- Хочу все роздивитися. - Як це "прокрастися"?
Не хвилюйся. Повз йеті я так і не пройшов.
Здоров, Філе.
Не відставай, Джеку, не відставай!
А я завжди думав, що іграшки роблять ельфи.
Ми просто не кажемо їм правди.
Молодець! Так тримати.
Не подобається! Пофарбуй червоним!
Ворушіться, а то замерзнете!
Фруктового кексу?
Ні, дякую.
А тепер візьмемо рога за бика.
Рога за...
Хто ти такий, Джеку Холод?
- Яка в тебе серцевина? - Серцевина?
Якщо Чоловік на Місяці обрав тебе на роль Вартового,
у тобі має бути щось дуже незвичайне.
Ось дивися.
Таким ти бачиш мене, правда?
Великий, суворий.
Але варто взнати мене трохи... Ну, відкрий.
Ти веселун?
Не просто веселун!
Я також таємничий,
і безстрашний,
і турботливий!
А моя серцевина?
Крихітний дерев'яний пупсик.
Придивися. Що ти бачиш?
У тебе великі очі?
Так! Великі очі. Дуже великі.
Бо вони сповнені зачудування.
Це і є моя серцевина.
Я з нею народився.
Очі, які завжди бачили у всьому диво!
Очі, які бачать ліхтарики на деревах і магію в повітрі.
Це диво, яке я несу у світ!
І те, що я захищаю в дітях.
Це те, що робить мене Вартовим.
Моя серцевина.
А яка твоя?
Я не знаю.
У нас проблема, приятелю. В Зубному палаці - біда.
Норде! Норде!
Я ж казав, що з вами не полечу!
Щоб я вліз у якісь старезні розбиті...
...сани?
Добре. Разок прокатаюся, але не більше.
Усі люблять мої сани!
Кролю, чого чекаєш?
Для мене мої тунелі швидші і безпечніші.
Залазь!
Пристебнися!
А де ж ті бісові паски?
Це просто так кажуть. Готові?
Добре. Уперед! Дорогу!
Геть з дороги!
О ні!
Повільніше! Повільніше!
Сподіваюся, ти любиш мертві петлі.
Так само, як ти - моркву.
Поїхали!
Відрив!
Агов, Кролю.
Заціни краєвид.
Норде! Він...
Отже, тобі все ж не байдуже.
Теж мені, циркач знайшовся!
Тримайтеся міцніше! Я знаю шлях навпростець.
Чорт, і чого я тільки не обрав тунелі.
Наказую летіти в Зубний палац.
Що?
Що воно таке?
Вони захоплюють феєчок!
Привіт, Зубенятко, ти ціла?
На, кермуй.
Вони крадуть зуби!
Джеку, стережися!
Зубко! З тобою все гаразд?
Вони... Вони забрали моїх фей.
І зуби! Усі!
Усе зникло.
Усе.
Дякувати Богу. Хоч одна вціліла.
Мушу сказати, це дуже, дуже хвилююче.
Велика четвірка, усі в одному місці.
Мене аж засліпило від зоряного блиску.
Сподобалося моє шоу на глобусі, Норде?
Зібрав вас усіх докупи, правда?
Мороку! У тебе є 30 секунд на те, щоб повернути моїх фей!
А то що? Засунеш мені під подушку четвертак?
Навіщо ти це робиш?
Може, я хочу мати те, що й ви.
Щоб у мене вірили.
Може, мені набридло ховатися під ліжками!
Може, там тобі саме місце!
Іди ти... варити яйця, кролику.
Стривайте. Це що, Джек Холод?
Відколи це ви всі так подружилися?
Ми не дружимо.
Добре. Нейтральна сторона.
Тоді я тебе ігноруватиму.
Але ти, мабуть, до цього вже звик.
Мороку, ти, полохливий пацюче, ану йди сюди!
Гей! Легше, дівчинко, легше.
Нічого не нагадує, Сендмене?
У мене пішло багато часу на оволодіння цим трюком.
Перетворення снів у кошмари.
Не нервуйте.
Цим ви тільки їх дратуєте. Вони відчувають запах страху.
Якого ще страху? Перед тобою?
Ніхто тебе не боїться ще з часів Середньовіччя!
Середньовіччя.
Усі налякані. Нещасні.
Такий щасливий для мене час. Яка в мене була тоді влада.
Але потім Чоловік на Місяці
обрав вас, щоб ви замінили мій страх своїм дивом і світлом.
Зняли тягар з їхніх пліч і подарували їм надію.
А тим часом всі відмахнулися від мене, як від поганого сну!
"Боятися нічого.
Ніякого Бабая не існує!"
Що ж, усе скоро зміниться.
Дивіться.
Це вже відбувається.
Що саме?
Діти прокидаються і розуміють,
що Зубна Фея так і не прийшла.
Така дрібниця. Але для дитини...
Що відбувається?
Вони... Вони більше в мене не вірять.
А тобі що, не сказали, Джеку?
Бути Вартовим - чудово.
Але є маленький нюанс.
Якщо багато дітей перестануть вірити,
то все те, що захищають твої друзі -
дива, надії і сни - це все зникне.
І потроху зникнуть і Вартові.
Більше не буде ні Різдва, ні Великодня,
ні маленьких фей, які прилітають уночі.
Не залишиться нічого, окрім страху й темряви.
І мене.
Тепер ваша черга стати вигаданими персонажами.
Він зник.
Добре, я визнаю, визнаю.
Ви були праві щодо Морока.
Мені прикро, що так вийшло з феями.
Бачили б ви їх. Вони так хоробро билися.
А нащо Мороку забирати зуби?
Йому були потрібні не зуби.
А спогади, які криються в них.
Тобто як це?
Для того ми й збираємо зуби, Джеку.
У них містяться найважливіші спогади дитинства.
Ми з моїми феями пильнуємо за ними.
І коли комусь треба згадати те, що дійсно має значення,
ми йому допомагаємо.
У нас тут були зубки кожного.
І твої теж.
Мої спогади?
Ще з часу, коли ти був малим.
До того, як став Джеком Холодом.
Але до того, як стати Джеком Холодом, я був ніким.
Звісно, ти був кимось.
Ми всі кимось були до того, як нас обрали.
Що?
Бачив би ти Кролю.
Я ж просив ніколи про це не згадувати!
Тієї ночі на озері я просто... Я думав...
Ти хочеш сказати...
Хочеш сказати, що в мене було раніше життя,
була домівка і сім'я?
Ти правда не пам'ятаєш?
Усі ці роки відповіді знаходилися тут.
Якщо я знайду свої спогади, то знатиму, чому я тут.
Ти мусиш мені їх показати!
Я не можу, Джеку. Їх забрав Морок.
Тоді нам треба їх повернути!
О ні!
Діти!
Надто пізно!
Ні! Ні!
Надто пізно не буває ніколи!
Стійте, стійте, стійте!
Ідея!
Ми самі будемо збирати зубки.
Що?
Якщо ми забиратимемо зубки, діти не перестануть у тебе вірити!
Мова йде про сім континентів і мільйони дітей!
Я тебе благаю.
Знаєш, скільки іграшок я розношу за одну ніч?
І скільки крашанок я ховаю за один день?
Джеку, якщо ти нам допоможеш,
ми повернемо твої спогади.
Я з вами.
Хутко! Хутко!
Не спи, кролику! У мене на п'ять зубів більше!
Так я й повірив. Я б сказав не плутатися під ногами,
але навіщо?
Ти все одно за мною не встигаєш.
Хочеш наввипередки, пухнастий хвостику?
Даремно ти намагаєшся обігнати кроля.
Обігнати? То в нас перегони?
Це буде незабутня подія!
Чотири премоляри там! Різець за два квартали на схід.
Це що, моляр? Вони повсюди!
Ти як?
Нормально. Вибач.
Я вже дуже давно не збирала зубки власноруч.
Дуже давно - це скільки?
440 років, плюс-мінус.
Близнята!
Джекпот!
Боягузи не грають у хокей, скажи, друже?
Запросто.
Це мій зуб! Сенді! Сенді!
Легше, чемпіонко.
Це свої! Представник європейського відділення.
Ой!
Так!
Ні!
Нічого собі! Ви збираєте зубки і лишаєте подарунки
не гірше за моїх фей.
Ви ж не забули про подарунки?
БРУКЛІНСЬКИЙ МІСТ ПРАЛЬНЯ, ОПЛАТА МОНЕТАМИ
Вогники.
Чому вони не гаснуть?
Вони збирають зуби?
Цитьте, інакше придавлю вас подушками!
Добре. Хай це буде ваша лебедина пісня.
Бо завтра
усі ваші жалюгідні зусилля підуть нанівець.
Лівий центральний різець,
вибитий під час катання на санчатах.
Цікаво, як це могло статися, Джеку.
Це ж діти.
Це завжди було тим, що я любила найбільше.
Бачити діток.
І чого я тільки перестала це робити?
Зблизька все виглядає трохи інакше, скажи?
Дякую, що ти тут, Джеку.
Шкода, що я не знала раніше про твою пам'ять.
Я могла б тобі допомогти.
Ну, нічого не вдієш...
Давай спершу виконаємо твої обов'язки.
А тоді настане черга Морока.
Ось ви де!
Чого застрягли, черепахи?
Як самопочуття, Зубко?
Наче в мене вірять.
Музика для моїх вух.
Ясно. Усі проти одного,
щоб кролик прийшов останнім.
Думаєш, я не обжену кролика без сторонньої допомоги?
Дивися, пухнастохвостий.
По-твоєму, це торба зубів?
Оце дійсно торба зубів.
Панове, панове. Тут ідеться про Зубку.
Це не змагання.
А якби й змагання, то виграв я!
О ні.
Санта-Клаус?
Великодній Кролик?
Сендмен?
Зубна Фея! Я знав, що ти прийдеш!
Сюрприз! Ми прийшли.
Він нас бачить?
Більшість із нас.
Друзі, він і досі не спить.
Сенді, вирубай його.
Чарівним піском, дурнику!
Ні, стій! Це ж Великодній Кролик!
Ти що, Еббі! Сидіти!
Так, без паніки.
Але це хорт.
Знаєш, що хорти роблять з кроликами?
Дуже сумніваюся, що він колись бачив такого кролика, як я.
Зріст 185 см,
сталеві нерви.
Майстер карате і древнього мистецтва...
Ой!
Стій! Сидіти!
Ляж, песику, ляж!
Сенді!
Вона скажена! Заберіть від мене цю собацюру!
О ні.
Цукерочки...
Шкода, що в мене немає зараз фотоапарата.
Сенді, за мною! Ми знайдемо Морока!
Гарно.
Кролик, стриб, стриб, стриб!
Що...
Так!
Я з ним розберуся.
Сенді!
Сенді, ти це бачив?
Поглянь на цю нікчему.
Холод?
Як для нейтральної сторони,
ти проводиш забагато часу з тими диваками.
Це не твоя битва, Джеку.
Ти зробив її моєю, укравши зуби!
Зуби? А що тобі до тих зубів?
Тебе я й шукав.
Нагадай мені ніколи тебе не злити.
Добре, легше. Мою спробу можна зрозуміти, Сенді.
Ти не знаєш, як це - коли ти слабкий і ненависний.
Я був дурним, що псував твої сни.
Тому давай так.
Я тобі їх поверну.
Ти береш тих, що ліворуч,
а я - тих, що праворуч?
Ну, давай!
Раджу прихилитися.
Треба виручати Сенді!
Ні!
Джек!
Не борися зі страхом, маленький.
Швидше! Швидше, Джеку!
Я б побажав солодких снів, але їх більше нема.
Сенді?
Ні!
Джек!
Джеку, як ти це зробив?
Я й не знав, що так умію.
Нарешті!
Гідний суперник, який уміє веселитися!
Ти як?
Просто...
Шкода, що я не зміг нічого вдіяти.
Вдіяти?
Джеку, ти вийшов у двобій з Мороком. Ти нас врятував!
Але Сенді...
Пишався б твоїм вчинком.
Не знаю, ким ти був у минулому житті.
Але в цьому житті ти - Вартовий.
Але як мені зрозуміти, хто я зараз, не знаючи, ким я був?
Дізнаєшся.
Я відчуваю це
пузом.
Погляньте, як швидко вони згасають.
Це все страх.
Він порушив рівновагу.
Ану вище носа, похмурі мої!
Ми ще можемо все змінити!
Завтра Великдень.
Мені потрібна ваша допомога. Пропоную зробити все можливе,
щоб ті вогники засяяли знову.
Кроля правий.
Хоча я й не хочу цього визнавати, старий друже,
але цього разу Великдень важливіший за Різдво.
Усі чули?
Треба поспішати в нору. Усі! Сідайте в сани!
Оце вже ні, друзяко. Моя нора - мої правила. Пристебніться.
Шостакович!
"Пристебніться". Дуже смішно.
Ласкаво просимо в нору.
Щось не так.
Софі?
Звідки вона тут взялася?
Снігова куля.
Ой! Хто-небудь, зробіть що-небудь.
На мене не дивіться, я невидимий, пам'ятаєте?
Ельф! Ельф!
Не хвилюйся, Кролю. Закладаюся, вона любить фей.
- Усе добре, маленька. - Гарно.
А знаєш що? У мене щось для тебе є!
Ось!
Поглянь, які гарненькі зубчики,
а на них кров і шматочки ясен!
Кров і ясна?
Коли ти востаннє
гралася з дітьми?
Ку-ку!
Ми надто зайняті тим, що приносимо радість дітям.
У нас нема часу...
На дітей.
Якщо одна мала дитина може зіпсувати Великдень,
тоді ми ще слабші, ніж я думав.
Будемо фарбувати яйця? Так?
- Добре. - Ходімо.
Римський-Корсаков!
Ціле море яєць.
Скільки в нас часу?
Так, бійці, настав час помсти.
Тобто скрізь мають бути крашанки!
Купи крашанок у кожному хмарочосі,
на фермах і парковках для трейлерів!
У тенісному взутті і в мисках.
Навіть ванни будуть наповнені моїми прекрасними малятами!
Так, це трохи дивно.
Ні, друже.
Це прекрасно.
Настане весна! На всіх континентах!
І я несу з собою надію!
Надто по-різдвяному, друже. Фарбуй синім.
А що там?
Яка краса!
Залишилося лише перенести його і його дружків
крізь тунелі на поверхню,
і буде нам Великдень.
Непогано.
Ти теж непогано впорався.
Слухай, пробач мені за...
Ці жарти про кенгуру.
Це через мій австралійський акцент, так?
Бідолашна малеча. Погляньте на неї. Геть заморилася.
Я її люблю.
Схоже, час повернути її додому.
Може, давайте її віднесу я?
- Джеку, ні. Морок... - Ніщо проти цього.
Тому нам і треба, щоб ти залишився тут з нами.
Повірте. Я туди й назад, як кролик.
Софі? Це ти?
Нам час повертатися!
Джек!
Цей голос, мені знайомий цей голос.
Джек!
Не хвилюйся, часу ще вдосталь.
Джек?
Зубенятко, облиш!
Я мушу дізнатися, що там таке.
Тихіше!
Я витягну вас звідси, як тільки...
Джек?
Джек!
...зможу.
Щось шукаєш?
Не бійся, Джеку. Тебе я не скривджу.
Боятися? Я тебе не боюся.
Може, і ні. Але чогось ти таки боїшся.
- Ти так вважаєш? - Я знаю!
Це єдине, що я знав завжди.
Найбільші людські страхи.
Твій - що ніхто й ніколи в тебе не повірить.
А найгірше те, що ти боїшся так і не дізнатися, чому.
Чому ти?
Чому тебе обрали на цю роль?
Але не бійся.
Бо відповідь - ось тут.
Хочеш їх отримати, Джеку? Свої спогади?
Усе, що ти хотів знати - у цій маленькій скриньці.
Чому ти став таким? Невидимим.
Неспроможним ні до кого доторкнутися.
Ти так хочеш дізнатися відповіді. Хочеш ухопити їх
і полетіти з ними подалі. Але боїшся того,
що подумають Вартові.
Боїшся їх розчарувати.
Я заспокою тебе щодо одного.
Вони тебе ніколи не приймуть. Так, щоб по-справжньому.
Припини!
Годі!
Врешті-решт, ти не такий, як вони.
Ти не знаєш, який я.
Звісно, знаю! Ти Джек Холод.
Ти створюєш безлад усюди, куди б не пішов.
Навіть зараз.
Що ти зробив?
Важливіше ось що, Джеку: що ти зробив?
Зубенятко!
З Великоднем, Джеку.
Ні.
Яєць нема.
- Тут нічого нема. - З мене годі.
ПОЛЮВАННЯ ЗА КРАШАНКАМИ
- Він не прийшов. - Не розумію.
Може, цьогоріч він просто дуже добре їх сховав.
- Діти! - Я скрізь шукав. Нічого нема.
Ні, є! Є!
Це не найкращі мої малята,
але на крайній випадок підійде.
Повірити не можу.
Знаю.
Великоднього Кролика не існує.
Що? Ні.
Це не так! Брехня!
- Я стою перед тобою. - Чому він не прийшов?
Вони мене не бачать.
Джеку, де ти був?
Кошмари проникли в тунелі.
Вони розбили всі яйця, розтрощили всі кошики.
На поверхню не було що піднімати.
Джеку.
Де ти це взяв?
Я був... Це...
І де Зубенятко?
Джеку, що ти накоїв?
То он чого тебе тут не було?
Ти був із Мороком?
Ні, послухайте, послухайте.
Вибачте. Я не хотів, щоб так сталося.
- Йому треба піти. - Що?
Даремно ми тобі довіряли!
Великдень - це новий початок, нове життя.
Суть Великодня - надія.
А тепер її не стало.
Давайте ще раз пошукаємо в парку.
- Смієшся? - Кого? Великоднього Кролика?
Хлопці, кажу вам, я його бачив!
Він значно більший, ніж я думав,
і в нього такий класний бумеранг!
- Час уже вирости, Джеймі. - Облиш. Ти знущаєшся?
Та що з вами сталося?
Це був сон!
Радій, що тобі й досі сняться такі сни,
а не...
Кошмари.
Забудь, Джеймі.
Цього року Великодня не буде.
Але він дійсно справжній!
Я це знаю.
Я припускав, що це може статися.
Вони ніколи в тебе не вірили.
Я просто хотів тобі це довести.
А от я розумію.
Нічого ти не розумієш!
Ні? Я не знаю, як це - бути вигнанцем?
Коли ніхто в тебе не вірить.
Коли ти мрієш про сім'ю.
Усі ці роки в тіні я думав,
що більше ніхто не знає, як це.
Але тепер бачу, що помилявся.
Нам не обов'язково бути одинаками, Джеку.
Я в тебе вірю. І знаю, що повірять і діти.
У мене?
Так!
Подивися, що ми можемо разом.
Хіба буває краще поєднання, ніж темрява і холод?
Ми змусимо їх вірити.
Ми створимо для них світ, де все, геть усе буде...
Чорним, як морок?
І холодним, як Джек Холод.
Вони віритимуть у нас обох.
Ні, вони боятимуться нас обох. І я цього не хочу.
Востаннє тобі кажу,
дай мені спокій.
Що ж, хай так. Ти хочеш залишитися сам. Гаразд. Але спершу...
Зубенятко!
Посох, Джеку!
У тебе є погана звичка втручатися.
Віддай мені посох, і я її випущу.
Добре.
Тепер відпусти її.
Ні.
Ти сказав, що хочеш залишитися сам.
От і залишайся сам!
Ні!
Зубенятко!
Ти жива?
Вибач. Усе, що я можу - це тримати тебе в холоді.
Морок мав рацію.
Я дійсно все псую.
Гей.
Джек?
Джек!
Припини, Джеку,
не можна весь час веселитися.
Джеку, злазь.
- Джек! - Ти смішний, Джеку.
Будьте обережними.
Добре.
Усе добре. Усе добре.
Не дивися вниз. Дивися тільки на мене.
Джеку.
Мені страшно.
Я знаю. Знаю.
З тобою все буде добре. Ти не провалишся.
Краще давай пограємо в гру!
Ні, не пограємо!
Хіба я став би тебе дурити?
Так! Ти завжди всіх розігруєш!
Правда.
Цього разу не буду.
Обіцяю, слово даю. З тобою все...
З тобою все буде добре.
Ти мусиш мені вірити.
Хочеш зіграти в гру? Ми пограємо в класики!
Так само, як граємо щодня.
Дуже легко -
один...
Два.
Три!
Добре.
Тепер твоя черга.
Один...
Ось так, ось так.
Два.
Три!
Джек!
Ти це... Ти це бачила?
Це був я!
У мене була сім'я! Була сестра!
Я її врятував!
То он чого ти обрав мене.
Я Вартовий.
Нам треба вибиратися звідси.
Так.
Летімо, Зубенятко, за мною борг!
Давайте! Полетіли!
Що таке?
Жодна з вас не може літати?
Вогники.
Ви всі вільні!
Нам не знадобляться різдвяні іграшки цього року,
дякую.
Взагалі більше не знадобляться.
Усі вогники згасають.
Лишилося тільки шість.
Шестеро дорогоцінних діточок,
які й досі усім серцем вірять у Вартових.
А, ні, вже
п'ять.
Чотири.
Три!
Два!
Один.
Джеймі.
Добре, слухай:
ми з тобою опинилися, як то кажуть, на роздоріжжі.
Тому давай так.
Якщо це був не сон, і ти - справжній,
то доведи це, просто зараз.
Я вже давно у тебе вірю, розумієш?
Усе своє життя.
Тому зараз ти переді мною в боргу.
Не треба чогось надзвичайного. Просто невеликий знак, щоб я знав.
Що завгодно.
Хоч що-небудь.
Так я і знав.
Він справжній!
Сніг?
Джек Холод.
Він щойно сказав...
Джек Холод?
Він повторив. Він сказав...
Ти сказав...
Джек Холод!
Так!
Це я! Джек Холод! Так мене звати!
Ти назвав мене по імені!
Стривай. Ти що, мене чуєш?
А ти...
Ти мене бачиш?
Він мене бачить! Він мене бачить!
- Ти зробив так, щоб пішов сніг! - Я знаю!
- У мене в кімнаті! - Знаю!
- Ти справжній? - Так!
Хто, по-твоєму, приносить усі хурделиці і сніжні дні?
А пам'ятаєш, як позавчора ти літав на санчатах?
- То це був ти? - Це був я!
- Клас! - Скажи?
А Великодній Кролик? І Зубна Фея?
Справжні, справжні, справжні! Усі ми існуємо.
- Я так і знав! - Джеймі, з ким ти розмовляєш?
З Джеком Холодом?
Добре.
Мої діти, поверніться!
- Норде, ти як? - Це вже офіційно.
Моїм здатностям гаплик.
Дивіться!
Джеку!
Джек!
Не забилася?
Що ти тут робиш?
Те саме, що й ти.
Останній вогник.
Нічого собі. Це ви! Тобто це справді ви!
Я знав, що це не сон!
Джеку, він тебе бачить.
Заждіть. А де Кроля?
Втрата Великодня позначилася на кожному з нас.
Але найбільше - на Кролі.
О ні.
Оце і є Великодній Кролик?
Ну хоч хтось мене бачить!
Де ти був із годину тому, приятелю?
Що з ним сталося?
Колись він був величезним і класним. А зараз він...
Симпатичний.
Приємно.
Це ти навчив його так мене називати? Ну все!
Давай! Один на один! Хто кого!
Ні. Власне, він сказав мені, що ти справжній.
Саме тоді, коли я починав у цьому сумніватися.
Він змусив тебе повірити?
У мене?
Заберіть звідси Джеймі.
Обережно, Джеку.
Джек Холод.
Давай покінчимо з цим.
Цей трюк зі мною більше не пройде.
Сюди, сюди.
Тупик. В інший бік, в інший бік!
Джеку!
Гарна була спроба, Джеку. Відмінно за старання.
Він сильніший. Я його не здолаю.
Стільки метушні через одного хлопчика,
який все ще вперто вірить.
Хай так. Існують і інші способи
загасити вогник.
Якщо хочеш забрати його, спершу матимеш справу зі мною.
Який же ти пухнастий.
Почухати тобі за вушками?
Тільки спробуй.
Не можу передати, який я радий
бачити вас усіх у такому стані.
У вас жахливий вигляд.
Джеку. Мені страшно.
Я знаю, знаю.
Але з тобою все буде добре.
Краще давай пограємо в гру.
Точно! Це і є моя серцевина!
То що скажеш, Джеймі?
Ти віриш у Бабая...
А давай покличемо твоїх друзів.
Клас!
Джеймі, як ти це робиш?
Це все Джек Холод! Виходьте, потрібна ваша допомога!
Гей, це що...
Джек Холод!
- Веселого Різдва! - Христос воскрес!
Не забувайте чистити зуби ниточкою!
- Булочко? - Що?
Джеймі, ти казав правду!
Великодній Кролик існує!
- І Зубна Фея! - І Санта!
Усі вони справжні!
Так!
Думаєте, дрібка дітей вас врятує? Від цього?
Це просто погані сни, Джеймі.
Ми захистимо тебе, друже.
Ви їх захистите?
Але хто захистить вас?
Я.
- Я. - Я.
І я.
Я спробую.
Ви й досі думаєте, що Бабая не існує?
Я в тебе вірю. Просто я тебе не боюся.
Так, Зубна Фея!
Так!
Ні! Атакуйте їх!
Робіть свою роботу!
Так, давайте, хто кого.
Ой-йой!
Не може бути!
Я лише кролик!
Здоров, приятелю.
До бою!
Покажемо їм!
Давайте, друзі, ми зможемо!
До твоїх послуг, друже.
Дякую, Зубко.
Не той дах.
Ви подивіться!
Я зрозумів!
Я знаю, що нам робити. Друзі, за мною.
Усе скінчено, Мороку.
Тобі не сховатися.
Джеку, стережися!
Сендмен!
Друже, які ж ми раді тебе бачити.
Гарно!
Твоя серцевина?
На це пішов час,
але я зрозумів, яка вона.
Ви всі - в списку нечемних!
Кролю, лови!
Ні.
Ви насмілилися веселитися у моїй присутності?
Я - Бабай, і ви будете мене боятися!
Ні! Ні.
Ідеш, так скоро?
Ти навіть не попрощався.
Четвертак?
А це тобі за моїх фей.
Ви мене не здихаєтеся! Не назавжди.
Страх існуватиме завжди.
То й що? Доки дитина вірить,
ми будемо поруч, щоб побороти страх.
Невже? Тоді що тут роблять вони?
Це не мої кошмари. Я їх не боюся.
Схоже, вони внюхали твій страх.
Ні-ні-ні. Ні!
Ні!
Тепер ти готовий, Джеку? Оформити все офіційно.
Тоді час прийняти присягу.
Чи ти, Джеку Холод,
присягаєшся пильнувати за дітьми всього світу,
усе своє життя охороняти їх,
їхні надії, бажання і мрії,
бо вони все, що в нас є, все, ким ми є,
і все, ким ми будемо?
Присягаюся.
Тоді вітаю, Джеку Холод, відтепер
і навіки ти -
Вартовий.
Оце я розумію.
Тримайте себе в руках, дівчатка.
Народ, дивіться!
- Це сани Санти. - Нічого собі, вони справжні!
Ви це бачите?
Усі в захваті від саней.
Ого, погляньте!
Час рушати.
Яка краса.
Христос воскрес, малий клопіт.
Я за тобою сумуватиму.
Бувай, кролику.
Ти їдеш?
А що, як Морок повернеться?
Що, як ми знову перестанемо вірити? Якщо я тебе не бачитиму...
Гей, не так швидко.
Скажи: ти перестаєш вірити в місяць, коли сходить сонце?
Ні.
Добре. А перестаєш вірити в сонце,
коли воно заходить за хмару?
Ні.
Ми завжди будемо поруч, Джеймі. І тепер
ми завжди будемо тут.
Це і тебе робить почасти Вартовим.
Джеку!
Мене звати Джек Холод.
І я Вартовий.
Звідки я знаю?
Мені сказав місяць.
Тому коли місяць скаже щось і вам,
вірте йому.
ПРИСВЯЧЕНО МЕРІ КЕТРІН ДЖОЙС, СПРАВЖНІЙ ЗАТЯТІЙ ХРАНИТЕЛЬЦІ
ЛАПАТИЙ
ФІЛ