Aiemmin:
Ennen tuloanne
rukoilin jumalia vapauttamaan minut
isäntäni vallasta.
Sinä vastasit rukouksiini.
Maksa siis velkasi pysymällä kaukana minusta.
Ja minunlaisistani miehistä.
Spartacus vapautti joukon vankeja Sinuessasta.
Autoitko miehesi hengen vienyttä pelastaaksesi omasi?
Tekisin niin toistekin.
Isäsi rakastaa sinua, Tiberius.
Ei. Isäni vei minulta jotain.
Aion tehdä vastapalveluksen.
Pahoittelen, veljeni.
En toivonut tällaista loppua.
Meidät on petetty!
Kaupunki on vallattava takaisin!
Vitun petturi!
Ei, vaan vitun roomalainen.
Enkö sanonut, että kannattaisi paeta?
Meidän on suojeltava porttia!
Heitä on liikaa!
Vetäytykää!
Tervetuloa Sinuessaan.
Mistä vitusta he ilmestyivät?
He mursivat portin!
Meidät on petetty.
Vittu!
Olin typerys, kun luotin Heracleoon.
Heracleoon?
Lyciscus meidät petti.
Hän on roomalainen.
Se paskiainen!
Siksi hän auttoi kilikialaisia.
Ovatko hekin pettäneet meidät?
Missä Nasir on?
Lähti varoittamaan muita.
Minun on löydettävä hänet.
Suuntaamme pohjoisportille.
Jäljellä olevat on vietävä turvaan harjulle.
- Haluatko paeta? - Haluan meidän jäävän eloon.
Meidän on siis jäätävä taistelemaan...
Crassus tarttui hetkeen.
Emme ole valmiita taistelemaan kaduilla.
Kaikki eivät myöskään ehdi pohjoisportista.
Crassus saa heidät kiinni.
Hankin harhautuksella lisäaikaa.
Mitä aiot tehdä?
Ei aavistustakaan.
Ei. Lähde sinä. Minä houkuttelen roomalaiset pois.
Se ei ollut pyyntö!
Olet johtajamme.
Kaatumisesi olisi kova isku. Minulla ei ole yhtä paljon merkitystä.
On minulle.
Gannicus.
Menkää! Etsin teidät jälkikäteen.
Odotamme niin pitkään kuin voimme, veljeni.
Senkin hullu paskiainen.
- Älä kuole. - Älä sinäkään.
Mene heidän kanssaan. Äkkiä.
Minun kuolemallani olisi vielä vähemmän merkitystä.
Pysy lähelläni.
En haluaisi tämän illan olevan viimeisemme.
Oletko menettänyt järkesi?
Castus tuli avuksemme!
Hänen väkensä auttoivat vain roomalaisia!
En tiedä, mistä puhut!
Heräsin humalaisesta unestani ja näin veljieni lähteneen.
Hän ei osallistunut tähän.
Agron.
Lisää on tulossa. Meidän on mentävä.
Jos tavoittelet asettasi, isken sinut kuoliaaksi.
Lähdemme harjulle.
Menkää!
Ei kovin kummoinen suunnitelma.
Kerro toki, jos sinulla on parempi.
Gannicus?
Kautta Juppiterin.
Miksi olet yhä kaupungissa?
Olin lähdössä, kun roomalaiset tulivat.
En tiennyt, mitä tehdä.
Gannicus.
Älä itke.
Pysy vierellä ja ole hiljaa.
Tai päädymme tuonpuoleiseen.
Menkää!
He menettivät toivon ja polttavat kaupungin.
Kapinalliset sytyttivät varaston tuleen.
Lähetin kolme vartiomiestä...
Kutsu heidät takaisin, ja jatkakaa käskemääni suuntaan.
Imperaattori.
Kutsutko miehesi takaisin, vaikka Spartacus yrittää muuttaa voittomme tuhkaksi?
Olen luonut suunnitelman enkä salli häiriötekijöitä.
Jatkamme kohti pohjoisporttia!
Muodostelmaan!
Jatkakaa! Älkää pysähtykö!
Nopeasti!
Liikettä!
Donar!
Jos minun on kuoltava,
olen iloinen, että saan jakaa viime hetkeni kanssasi.
Monet ovat kaatuneet tänä iltana.
Et ole yksi heistä.
Pitäkää tahti yllä!
Spartacus!
Castus.
Senkin paskiaispetturi.
- Hän ei tiennyt tästä. - Niin hän väittää.
Emme ehdi kiistellä asiasta!
Sitokaa ja viekää hänet muiden mukana.
Taistelutaitoiset jääkööt suojaamaan selustaa!
- Viekää hänet! - Menkää nopeasti, älkääkä kääntykö!
Vetäytykää!
Kaikki portista!
Seis!
Hyökkäykseen!
Meidän on suljettava portti!
Crixus!
Menkää!
Etsimänne mies.
Spartacus!
Ottakaa hänet kiinni!
Jopa jumalat auttavat häntä.
He vain viivästyttävät hänen kukistumistaan.
Tuokaa muurinmurtaja ja vartijoita murretulle portille.
Emmekö seuraa heitä?
Aikanaan.
Etsikää kaupungista yhä hengissä olevia seuraajia.
Jotta voimme viedä heidän henkensä juhliessamme kunniakasta voittoamme.
Vitut linnustasi, senkin roomalaispaskiainen.
Etsikää kaikkialta.
Menkää.
Etsikää heidät kaikki!
Antakaa miehille lepoa ja ruokaa.
Marssimme aamunkoitteessa harjulle.
Entä seuraajien leiri ja Spartacusin vapauttamat roomalaiset?
Siirrämmekö heidät turvaan kaupunkiin?
Vain sotilaat pääsevät sisään.
Kaikki, jotka eivät tiedä tunnussanaa on teloitettava välittömästi.
En halua kaduille ruumiita,
joiden sekaan kapinalliset voivat piiloutua.
Teen poikkeuksen muutaman kohdalla.
Lähetä miehesi hakemaan listalla olevat henkilöt villaan.
Imperaattori.
Olet palannut entisellesi, Caesar.
Tervetullut näky.
Ylistin juuri hänen kykyään
sulautua villien koirien laumaan.
Se olisi ollut harkitsematonta,
ellei suunnitelma olisi ollut Crassusin.
Pahoittelen, että epäilin sitä.
Senaatti ilahtuu varmasti
kuullessaan Sinuessa en Vallen vapautumisesta.
Jää ennen paluumatkaasi juhlistamaan voittoamme carnificinalla.
- Teloituksilla? - Illankoitteessa.
Varasin sinulle erään parhaista villoista, jossa voit levätä ja kylpeä
ennen juhlaa.
Yllättävä mutta tervetullut ele.
Kiitän.
Pöyhkeilevä paskiainen.
Olen samaa mieltä.
Mutta senaatti kuuntelee häntä,
ja haluan hänen lähtevän tyytyväisenä, jotta hän höystäisi tarinaa voitostamme
palattuaan Roomaan.
Puhut edelleenkin voitosta, vaikka olemme kahden.
Spartacus on yhä elossa
suurine joukkoineen Melian harjulla.
Harjulta ei pääse pakoon. Sen läpi ei voi kulkea.
Typerä Glaberkin sanoi luultavasti noin
saatuaan kapinallisen satimeen Vesuviukselle.
Pidätkö minua typeryksenä?
Punot iäti juonia,
jotka jättäisivät Gordionin solmunkin varjoonsa.
Otan kehusi vastaan ilolla.
Unohda nyt huolesi. Vastaanota kehuni.
Kapina on kärsinyt kovan tappion.
Haluaisin kunnioittaa juhlassa miestä, joka sai sen aikaan.
Kunpa juhlaan voisi osallistua seipäännokassa oleva traakialaisen pää.
Ole maltillinen.
Maltti on auttanut meidät tänne asti.
Kukistamme sen avulla pian Spartacusin
ja kaikki, jotka yhä seuraavat häntä.
Täällä ei ole ketään.
Lähtivätkö he?
Eivät kaikki.
Kaduilla on tuhansia sotilaita.
He puhuivat voitosta
ja monista kapinallisuhreista.
He myös kirosivat sitä, etteivät saaneet Spartacusia kiinni.
Hänet on vaikea saada hengiltä.
Olen yrittänyt sitä itsekin.
Jumalat suosivat häntä.
Ja siunaavat meitäkin.
Jumalat kusevat päällemme, ja sinusta se on vilvoittava sade.
Olemme elossa.
Koska he ohjaavat sinua.
Uskon sinun johdattavan meidät pimeydestä.
Kunpa minäkin voisin uskoa siihen.
Olet tehnyt tuota ennenkin.
Isäntäni haavoitti usein orjiaan.
Hoidin heidän vammojaan.
Kuka hoiti sinun vammojasi?
Diotimos oli ystävällinen minulle.
Vai oli?
Hän oli kuin veljeni.
Pahoittelen.
Veit hänen tappajansa hengen.
Miehen, joka vei elinvoimani
pala palalta monen vuoden aikana.
Olisipa sillä merkitystä.
Millään muulla ei olekaan.
Seis!
Vapauttakaa hänen kätensä.
Hän ei ole mikään orja.
Tunnen sinut.
Enkö tunnekin?
Näit vääristyneen kuvan edessäsi seisovasta miehestä.
Soluttauduin kapinallisten joukkoon
parrakkaana ja valheita puhuen.
Autoit Crixusia ja hänen elukoitaan
teurastamaan kahlehdittuja kansalaisiani.
Kadun suuresti tekoani.
Mutta se oli tarpeen.
En saanut jäädä kiinni ennen kilikialaisten käännyttämistä puolellemme.
Sodassa on tehtävä voitavansa selvitäkseen.
Tunnen sen taakan.
Crassus haluaa puhua kanssasi.
Saat sitä ennen kunnon aterian ja ruusuvesikylvyn
villassa, joka oli ennen kotisi.
Tule.
Pahoittelen.
En halunnut pelästyttää.
Viimeaikaiset tapahtumat ovat hermostuttaneet minua.
Älä huoli.
Kaupunki on vallattu, ja olen vahingoittumaton.
Suuri voitto.
Haluan sinun juhlistavan sitä kanssani.
Jäänkö tänne luoksesi?
Eikö se miellyttäisi sinua?
Sanoinkuvaamattoman paljon.
Tällaisena päivänä ei ole syytä itkeä.
Itken ilon kyyneliä,
koska vapaudun seuraajien leiristä.
Vapaudut?
Onko se niin epämiellyttävä?
Sietämätön.
Syy on minun.
Kore on saanut kantaa taakkaani
kuunnellessaan, kuinka surkuttelin Sabinusin kuolemaa.
Ja omaa osuuttani siihen.
Mies tekee sen, mitä kohtalo häneltä vaatii.
Kuten sotilaiden kuuluu.
Kore lohdutti minua enemmän kuin voit kuvitellakaan.
Mutta tuskani painaa häntä.
Toivottavasti et ole liian herkkä kantamaan moista taakkaa.
En ole sotilas,
mutta minäkin teen osuuteni.
Olen ikuisesti kiitollisuudenvelassa.
Järjestä meille viiniä ja ruokaa.
Kyllä, dominus.
Sota on muuttanut hänet.
Ei ainoastaan häntä.
Sota on kovettanut minut.
Ja sen opettamat asiat.
Pelkäsin, että menetät järkesi desimaation vuoksi.
Mutta nouset kuin feeniks
päättäväinen katse silmissäsi.
Saat pian takaisin sanani ja tahtoni aseman.
Pian?
Etkö kutsunut minua tänne palauttaaksesi arvoni?
Haluan sinun toimivan carnificinan isäntänä.
Anteliaisuus nostattaa arvoasi legioonalaisten silmissä.
Se helpottaa paluutasi komentajaksi.
Se on siis etuoikeus.
Mahdollisuus kunnioittaa sinua ja voittoasi.
Ymmärsit väärin.
Kunnioitamme Caesarin voittoa.
Emme pidä toisistamme.
Voin kai palvella jollain sopivammalla tavalla...
Ovela mies tekee kilpailijastaan arvokkaan liittolaisen.
Caesar on maineikas, ja hän nousee vielä korkeaan asemaan.
Tarjoa rauhaa, jotta pääset hyötymään hänestä.
Hän saakoon ansaitsemansa kunnian.
Monet pojat lähtevät sotaan.
Mutta sieltä palaa vain miehiä.
Sydäntäni lämmittää, että olet miehistynyt.
Olen sinun luomuksesi.
Lisää sotilaita.
He etsivät syöpäläisiä lattialankkujen ja kattoparrujen joukosta.
Eivätkö he löydä meitä?
Löytävät.
Emmekö voi tehdä mitään?
Meillä on vain yksi vaihtoehto.
Me rukoilemme.
Surmaa itsesi, jos kukaan muu kuin minä ilmestyy.
Se on armeliasta siihen verrattuna, mitä he tekisivät sinulle.
Täällä on kapinallinen!
Nappasin hänet!
Alan uskoa jumaliisi.
Katsokaamme, jatkuuko heidän apunsa.
Falernialaista.
Suosikkiasi.
Tämä kuuluu isällesi.
Kuten moni muukin asia.
Imperaattorilla on paljon mietittävää.
Taakan lisääminen aiheuttaisi vain ongelmia.
Etkö välitä lainkaan vuosia kestäneestä huolenpidostani?
Sain sinulta paljon lohtua.
Minua surettaisi, jos sinut käännytettäisiin talostamme
tai rangaistaisiin julmasti,
siksi että isäni kuulee
sinun tarjonneen itseäsi minulle helpottaaksesi tuskaani.
Jos puhut sivu suusi, siitä seuraa vain kärsimystä.
Joko imperaattorin
tai minun toimesta.
Enkä ole yhtä hellä ensi kerralla.
Olet varsinainen näky.
Oman rakkaan vaimoni veroinen.
On kuin unelmaa syntyä näin uudelleen.
Tule.
Crassus odottaa sinua.
Hänet on valmisteltu, kuten käskit.
Viimeksi kun näin sinut, olit kuin häpäisty patsas,
jonka sota oli tärvellyt.
Nyt edessäni seisoo itse Venus.
Kiitän.
Kaikesta avustasi.
Poistun, ellet tarvitse minua.
Mene huoneeseesi valmistautumaan juhlaan.
Löydät sieltä ansaittuja lahjoja.
- Pidättekö juhlat? - Carnificinan.
Kapinalliskuninkaan kukistumisen kunniaksi.
Pahoittelen, mutten ole vielä voimissani.
En odottanut sinun osallistuvan.
On siunaus, että olet edes hengissä.
Eikö itse Spartacus siunannut sinua siten?
Kuten sanoin,
puhuin hänen kanssaan,
koska halusin pelastaa väkeni.
En syytä sinua.
Koko Rooman alueella kerrotaan liioiteltuja legendoja Sateentuojasta.
Haluaisin kuulla, millainen Spartacus on miehenä.
Tunsin hänet vain vangitsijana.
En yritä saattaa sinua satimeen.
Haluan vain rehellisen arvion varteenotettavasta vastustajasta,
jonka kohtaan pian taistelukentällä.
Spartacus ei ole
sellainen peto kuin voisi odottaa.
Mitä sarvien ja terävien kynsien tilalla on?
Haavoittunut sydän,
joka haluaa tasata tilit.
Olen kuullut hänen vaimostaan ja kostonhimostaan.
Hän ei ole verenhimon valtaama.
Hän saattoi joskus olla,
mutta nykyään hän taistelee oikeudenmukaisuuden puolesta.
Sitä vaarallisempaa aatetta ei olekaan.
Hän ei lopeta.
En usko, että hän voisi, vaikka haluaisikin.
Olemme siinä mielessä samanlaisia.
Kumpikin pitää itseään sankarina ja toista konnana.
Aika näyttää, kumpi on väärässä.
Meidän on esitettävä siihen asti osamme kohtalon näyttämöllä.
Kuten meidän kaikkien.
Kaupunki on sinun, mahtava Crassus!
Haluaisin palkkioni roomalaisten auttamisesta.
Teitkö kaupat tuon paskiaisen kanssa?
Hyvin kalliit kaupat.
Summa, jota jopa Midas kadehtisi, kannetaan alukseesi.
Lähde kauas luotani,
tai lähetän teidät aamunkoitteessa tuonpuoleiseen.
Lähden mieluusti ennen yön loppua.
Kunhan olen saanut kaiken lupaamasi.
Olen roomalainen.
Joka auttoi vihollista, oli syysi mikä tahansa.
Et voi tehdä tätä.
Se on jo tehty.
On harvinaista nähdä sanojensa mittainen mies.
Jos olet täällä vielä sovitun ajan jälkeen, näet, kuinka oikeassa olet.
Suokoot jumalat sinulle kaiken ansaitsemasi, mahtava Crassus,
kuten he ovat suoneet Heracleolle.
Tule, kultaseni.
Haluan näyttää sinulle maailman monia ihmeitä.
Oliko sinulla asiaa?
Tiberius.
Sydäntäni lämmittää nähdä, että olet toipunut.
Tule juomaan viiniä ja viihtymään.
Minulla ei ole aikaa.
Minun täytyy valmistella juhlat sinun kunniaksesi.
Kiitokset siitä.
Haluaisitko jotain erityistä?
Hunajaviiniä? Paahdetun villisian?
Poseidonin puutarhasta poimittuja ostereita?
Haluaisin vain kunnioittaa sinua lahjalla,
kuten sinä kunnioitat minua.
Tässä on Canthara.
Hän on kotoisin Niilin itäpuolelta, mutta älä tuomitse häntä sen vuoksi.
Seuraajat eivät saisi olla kaupungissa.
Hän oli lahja isältäsi.
Haluaisin jakaa hänet.
Käskikö hän sinua tekemään näin,
kuten hän käski minua kunnioittamaan sinua?
Palaa halukkaamman lihan luo.
Poika välittää enemmän väittelystä kuin vitusta.
Välitän totuudesta.
Imperaattori haluaa meidän tulevan toimeen.
Olemme yhtä kaukana toisistamme
kuin kuolevainen Jumalasta.
Yksi hyökkäsi kapinallisjoukon kimppuun sadan miehen voimin,
hukkasi miekkansa ja pakeni.
Toinen taasen käveli pedon pesään
vailla asetta ja sai koko kaupungin polvilleen
pelkän oveluutensa ja kielensä avulla. Muistuttaisitko minua?
Kumpi heistä olitkaan?
Saan jonain päivänä arvonimeni takaisin.
Saat silloin palvella minua...
Olen viivytellyt sinua liikaa hoitamasta tärkeää tehtävääsi
ja sen tuomaa mahdollisuutta
ansaita hieman kunnioitusta todellisilta sotilailta.
Ja Tiberius...
Haluan ostereita.
Kaduilla on liikaa sotilaita.
Emme pääse kaupungin ulkopuolelle kattoja pitkin.
Gannicus.
Seis.
Pois tieltä.
Petturi elää yhä.
Olen imperaattorisi suojeluksen alainen.
Aluksesi on toisessa suunnassa.
Haluaisin antaa kiintymyksen osoituksen arvokkaalle saaliilleni
ennen lähtöä armottomalle merelle.
Päästäkää heidät läpi.
Pidät minua hirviönä,
mutta enkö ole parempi kohtalo?
Aviomiehesi on kuollut.
Millaista elämäsi olisi roomalaisten keskuudessa?
Olet nainen.
Heidän silmissään yhtä alhainen kuin orja.
Pidän sinua suuremmassa arvossa.
En ikinä kauppaisi sinua Crassusin tavoin.
Enkä lukitsisi sinua häkkiin ja jakaisi sinua kaikkien kesken,
kuten mieheni haluaisivat.
Seisot rinnallani
meren kuningattarena.
Olet suurin aarteeni.
Kaikki kohtaamamme
tietävät, että kuulut minulle.
Ei!
Ei, Heracleo!
Pahoittelen aiheuttamaani kipua, rakkaani.
Ei!
Pahin on jo ohi.
Olen eri mieltä.
Iloitsen, että olet yhä elossa, ystäväni.
Monet veljistäni eivät olleet yhtä onnekkaita.
Tein niin pakon alaisena
ja raskain sydämin.
Pidin kuningas Spartacusista ja hänen seuralaisistaan.
Useimmista ainakin.
Mutta minun piti valita
varakkaan elämän ja armottoman kuoleman välillä.
Valinta on kaltaiselleni helppo.
Tiedän, mitä ajattelet.
Että olemme vain kilikialaispaskiaisia,
joista ei ole vastusta areenan jumalalle.
Se voi pitää paikkansa.
Mutta ehkäpä miekkani viiltää naisesi kurkun ennen kuin kaadun.
Ota se huomioon tässä arkaluontoisessa tilanteessa.
Hän ei ole naiseni.
Sibyl!
Välität sittenkin hänestä.
- Vahinko, että minun pitää tappaa hänet. - Ei!
Oletko kunnossa?
Meidän on mentävä ennen kuin meidät löydetään.
Entä Laeta?
Mitä hänestä?
Emme voi jättää häntä.
Hän on roomalainen. Hän ei voi tulla mukaamme.
Olen pelkkä orja.
Kuten sinäkin joskus.
Osaat todella motivoida miehiäsi, Crassus,
kuten kaikkien hyvin johtajien kuuluukin.
Älä vain kuvaile minua noin senaatille.
Sinulle voisi käydä samoin kuin heille.
Älä huoli siitä.
He ovat kiitollisia siitä, että heikensit Spartacusia
ja palautit Sinuessa en Vallen sen asukkaille.
Vastahan me aloitimme!
Minun on korjattava eräs seikka.
Kaikki kaupungin asukkaat menettivät henkensä kapinallisten käsissä.
Eivät kaikki.
Kaikki, joilla on merkitystä.
Entä ediilin vaimo?
Hän ei enää koskaan palaa kaupunkiin.
Ottaisitko kokonaisen kaupungin omaksesi?
Viisas mies ei taistele pelkän kunnian toivossa.
Senaatti ei niele helpolla tietoa moisesta ahneudesta.
Ahneus on vain sana, jolla kateelliset kuvailevat kunnianhimoisia.
Heidän on ymmärrettävä tilanne ja suotava meille sotasaaliimme.
"Meille"?
Haluan jakaa onneni.
Voisit ehkä saada villan, jossa asut nyt,
ja osan satamasta kannettavista veroista?
Jos vain saat senaatin vakuuttuneeksi, että ansaitsemme palkkiomme.
Onnistuimme mahdottomassa tehtävässä.
Meidät kuuluu palkita siitä.
Viimeinen veriuhri
Gaius Julius Caesarin kunniaksi!
Caesar!
Caesar! Caesar!
Vitun roomalaispelkurit.
Paskotte housuihinne pelkästä reilun ottelun ajatuksestakin.
Mitä tekisit, jos saisit tilaisuuden, villimies?
Arvostan moista spektaakkelia.
Mutta arvostaisin Spartacusin kukistumista enemmän.
Carnificina lähenee loppuaan.
Kapinalliskuningaskin kohtaa pian loppunsa.
Imperaattori.
Arvon vieraat.
Kunnioitamme tänään kaikkia muita ylevämpää miestä.
Hän on niin onnekas,
että itse jumalat ovat varmasti siunanneet hänet.
Carnificinan perinteiden mukaisesti
viimeinen tappo kuvastaa voiton huipentumaa.
Suommeko Caesarille kunnian antaa kuolonisku
teräksisellä miekalla
sodassa, jonka hän aloitti hopeisella kielellä?
Caesar! Caesar!
Caesar!
Valitsit sanasi tarkoin.
Kuten jokainen vastaavassa asemassa.
En tapa miestä kunnioittaakseni Caesaria
tai Crassusin taloa.
Vaan kunnioittaakseni mahtavaa Roomaa!
Tapa hänet!
Seis!
Jumalat tahtovat,
että peto vapautetaan kahleista.
Jotta voin todistaa
ansaitsevani imperaattorimme
ja hänen poikansa ylistyksen.
Tulehan.
Pian näemme, millaisia vastuksia kapinalliset todella ovat.
Juhlivatko he?
He teloittavat yhä elossa olevat kapinalliset.
Kostan vielä jonain päivänä heidän kuolemansa.
Jos pysyttelemme kujilla ja pienemmillä kaduilla,
pääset ehkä toteuttamaan lupauksesi.
Jos kaikki kapinalliset ovat hänenlaisiaan, saatamme juhlia liian aikaisin.
Olkoon hänen kuolemansa esimakua kohtalosta,
jonka itse Spartacus saa kokea!
Taistelit hyvin, veljeni.
Tukehdu kyrpään, roomalaispaskiainen.
Katsokaa!
Heidän mahtavin soturinsa riistää mieluummin henkensä kuin kohtaa Caesarin.
Caesar! Caesar! Caesar!
Emme selviä.
Osaatko ratsastaa?
Olen nähnyt muiden ratsastavan.
Pysy lähellä.
Emme palaa hakemaan sinua.
Sinä siellä.
Luulin, että Heracleolle luvattiin vain yksi nainen.
Mistä sait hänet?
Menkää!
Soittakaa hälytys, senkin paskiaiset!
Sulkekaa portti!
Kapinallinen pakenee! Miehittäkää portti!
Miksemme mene perään?
Pitääkö Julius Caesarin vaarantaa henkensä tappaakseen jokaisen kapinallisen?
Meidän ei kannata hyökätä harjulle yöllä.
Hän on jo kaukana aamuun mennessä,
kuten Spartacus ja hänen joukkonsa, jotka päästit pakoon.
Annoin vain toivon vaikutelman.
Legioonani lähtevät aamunkoitteessa marssimaan
desimaation pelon kannustamana
ja unelmoiden juhliesi kaltaisesta kunniasta.
Spartacus ei ole tyhmä.
Luuletko hänen odottavan lumessa, kunnes saavut tekemään hänestä lopun?
Luulen juuri niin.
Emme voi jäädä tänne.
Mitä voimme tehdä?
Kasvattaa siivet ja lentää Apollon lämpimään syleilyyn?
Meidän on vallattava Sinuessa takaisin.
Kaupunki on mennyttä.
Mekin olemme pian, ellemme toimi.
Kautta jumalten.
Luulin, että minut on vaikea saada hengiltä.
Spartacus!
Toit meille vangin.
Laeta on samassa asemassa kuin mekin, tasavallan hylkäämä.
Hän saattaa jäädä eloon, jos hoidamme hänen haavansa.
Hoida asia.
Lugo.
On ihme, että kukaan meistä on vielä elossa.
Itse jumalat taisivat kuulla rukouksemme
ja pelastaa meidät turmiolta.
Pelkään, että he vain viivyttivät sitä.
Kuinka tuo on mahdollista?
Tasavallan rikkain mies pystyy mihin vain.
Crassus.
Hän aikoi aina saattaa meidät satimeen harjulle.
Hän marssii kaupungin läpi armeijoineen.
Kun hän saapuu,
kuolema seuraa hänen kannoillaan.
Tekstitys: Nanda de Bruijn Extended sync: subisampo