Stadsfullmäktige Dunphy, hur besvarar ni anklagelserna...
att ni är supersexig i er nya dräkt?
Jag har inte blivit vald än.
Kom nu, barn! Vi måste rösta!
- Älskling, sluta filma. - Jag är bara glad.
Från och med idag blir du stadsfullmäktige...
och jag blir första make.
Om du inte sluta filma, blir du min första make.
Kom nu, allihop!
Vet ni vad ni ska göra, barn?
Ni ska bemanna telefonerna. Alex, du är ansvarig.
Varför ska hon ansvara?
- Vad är bemanna? - Just därför.
- Phil? - Jag fixar det.
Jag ska köra 50 av våra bästa pensionärer till valurnorna...
om de nu minns att jag ska hämta dem.
- Kardan. - High five.
Gamla glömmer saker ibland.
- Nu går vi. - Stopp, lite snabbt bara.
Alla går in dit.
Jag vill bara säga hur stolta vi är över dig.
Du inspirerar oss.
Vem hade trott, för 20 år sedan...
när du var i din ungdoms-
Jag startar bilen.
Claire gillar att vinna.
När hon var åtta skröt en liten flickscout vän...
om att hon kunde sälja flest kakor.
Claire gick runt i kvarteret...
tills hon fick blåsor på fötterna och hade sålt 10 kartonger fler.
Det bästa är att Claire var inte ens flickscout.
Välj Claire.
Rösta på Claire Dunphy som stadsfullmäktige!
- Vad? - Jag älskar det!
- Vad tycks? - Jag älskar det.
Vi köpte det på nätet.
- Den satt på en taco-vagn. - Ja.
Så fint av er. Tack!
Varsågod!
Det är ju viktigt för Claire att vinna.
- Jag älskar girlander. - Vi är hennes drömteam.
Vi tog ledigt, lämnade Lily i skolan och röstade.
Men en av oss hade lite av en Chad-situation.
Kan du berätta hur maskinen fungerar igen, Chad?
Visst, inga problem.
Bara rösta här.
- Tack. - Hej då!
Jag ser helt klart att Duane är borta!
Hej då! Tack!
Åh, jösses! In i bilen. Vi kör.
- Lycka till idag, Claire. - Tack, Laurie.
Vi har riktigt goda nyheter.
- Vad? - Becky kom in på University of Oregon.
- Grattis. - Något nytt, Haley?
Nej, inte än.
Men jag är supertaggad!
Det här väntandet har varit en mardröm sedan det första brevet.
Jag är för nervös, jag kan inte.
"Kära ms Dunphy...
vi måste tyvärr meddela-"
Vad? Håll mig inte på sträckbänken.
Jag beslöt att bara berätta om goda nyheter.
Jag har en skola kvar.
Den enda goda nyheten är att min irriterande granne Becky...
flyttar tillbaka till Oregon.
- Manny, skriv ner detta. - Jag har ingen penna.
På valdagen är Amerika som bäst.
Folket talar, och regeringen lyssnar.
- Vad gör de i Colombia? - Ingen vet, och fråga inte.
Att få rösta är ett privilegium...
men att min dotters namn står på valsedeln betyder så mycket mer-
Vet du vad? Jag röstar senare.
- Vad? Vart ska du? - Kön är för lång.
Det är bara tre personer, och ingen har vapen.
Vi är här! Vi är Claire! Vänj er!
Jag vet inte om det var så bra. Låt mig försöka.
Du behöver inte vara Claire-voyant för att veta vem du ska rösta på!
Rösta på Dunphy för stadsfullmäktige.
Claire Dunphy.
Claire heter hon. Hoppas det var Claire.
Åh, Gud, titta där.
Det är en papperskorg, men han kastade papper på trottoaren.
Du i gula jackan! Plocka upp det, och lägg det i papperskorgen.
Ursäkta!
- Han gjorde det. - Ja.
Jag vill testa en sak.
Draktatueringen! Gå försiktigt!
Åh, det här är ett maktinstrument.
Varför sålde de inte tacos?
Vet du vad vi kan göra med den här saken?
Cam, vi kan göra skillnad. Vi kan skapa förändring.
Jag fattar.
Låt oss skrika på kemtvätten som slarvat bort min skjorta.
Kom igen, gänget.
Idag är Dunphys som bäst.
- Hej. - Hej.
- Jag är från Weekly Saver.
Får jag ställa frågor om det stora valet?
- Visst. Fråga på bara. - Vem röstar du på?
Claire Dunphy.
Äntligen en som nämner det namnet.
Hurså?
För att jag är Claire Dunphy.
Förlåt mig.
Jag flyttades från annonsavdelningen. Vi turas om att rapportera.
Vad tror du om dina chanser idag?
- Inte så goda som jag trodde nyss. - Jodå.
Hennes humör är på topp. Hela familjen är hög.
- Det är din rubrik. - Phil-
- Får jag fota er? - Visst. Ja.
- Mamma. Namnlappen. - Åh, herregud. Tack.
Det kunde ha blivit ett mycket pinsamt foto.
- Vad är det? - Är det en tand?
Häftigt!
- Hur gammal är du? - Gör om det.
Hur kan det ens hända?
Det är en falsk tand från en gammal skridskoskada.
Den föll bara ut. Åh, varför just idag?
Vi ska inte överreagera. Låt mig se.
Okej.
Så. Tack.
- Vad hände där? - Lång kö. Jag kunde inte vänta.
Jag har sett dig köa i 45 minuter, för en sorbet.
Jag råkar gilla sorbet.
Dit jag tar dig har de västkustens bästa sorbet.
De har limesorbet, kokossorbet.
Varför talar vi om sorbet?
- Han vill byta ämne. - Varför är du inte i skolan?
Han gör det igen.
Manny har rätt. Du är så ardilla.
- Ardilla? - Ja, du vet.
- En- - Kanin. Jag var som en kanin.
Nej, den med kinderna och svans och-
- En jordekorre. Opossum. - Hon menar förstås en ekorre.
Du var som en ekorre, och du är sån nu med.
Hellre det än att vara en råtta.
- Manny, lämna oss lite. - Visst.
Jag serverade honom på silverfat.
Vad?
Det är inget viktigt.
En kvinna som jobbar där. Jag ville inte att hon skulle se mig.
- Vem är hon? - Hon heter Dottie.
Den första kvinnan jag träffade efter skilsmässan.
Dejtade du en Dottie efter Dede?
Du fokuserar på fel sak. Poängen är att det slutade illa.
Jag försökte avböja vänligt, men hon tog det inte så bra.
Jag vet inte hur hon tog det, för jag var inte där.
Vi träffades några veckor, och sedan när vi hade-
Jag smet ut ur hennes hus innan hon vaknade, och ringde aldrig igen.
Jag tog på byxorna där ute, ställde bilen i friläge...
och gled därifrån, med billjusen släckta.
Jag kan inte prata om det här mer.
Så på grund av henne röstade du inte på din dotter?
Det är Claire. Hon ska vinna!
Jag vill inte vara med när det där avslöjas.
Jag kommer på nåt. De kanske jobbar i skift.
Sluta gömma dig i en grotta som- Du vet, som en-
- Jag vill inte göra detta igen. - Nej, det stora.
Det monsterhåriga djuret.
Varför kan jag inte minnas några djurnamn?
Klättra ombord på Dunphy Express.
- Nästa anhalt, demokrati. - Vad? Nej.
Snälla, gå inte. Jag ska inte göra så, jag lovar.
Vi måste göra ett snabbt stopp.
- För att hämta mina nya glasögon. - Det går inte.
Många väntar, så-
Det tar bara två minuter.
Jag kan inte se ens röstsedeln utan mina glasögon.
Kryssar jag i fel ruta, är jag plötsligt gift med en man.
Jag tror inte att det är obligatoriskt, Walt.
Jag dansar bra. De vill ha mig.
De har sönder skjortknapparna, och säger att den var sån!
Kör!
Vi hade mycket att ta itu med.
Och en hybrid, så att inget kunde stoppa oss.
Se inte den filmen. Du kommer varken att skratta eller gråta.
Bästa pizzan i stan? Inte ens den bästa på gatan.
De har inte fixat håret på dem som är på fotona.
Gratis checkkonto? Kontrollera det.
Det var kul, men vi måste göra vår kampanj för Claire nu.
- Det har vi sagt i två timmar. - Ja, men nu menar jag det.
- Herregud, det är Sandy. - Sandra Bullock?
Ja, vi är så goda vänner att jag kallar henne Sandy.
Nej, Sandy som arbetar på Lilys förskola.
- Hon har förlovat sig. - Nej!
- Men sin bögkille? - Javisst.
Att hon inte märker det?
Var jag med en sån man skulle jag med förbise vissa saker.
Tack ska du ha.
Men jag förstår.
Stackars Sandy. Det är synd om henne.
- Det är bättre än att vara ensam. - Är det?
Hon tittar hit.
- Åh, Gud. - Du sitter på knappen.
Det gör jag inte. Den har fastnat!
Du hade den sist, när du hånade ostbutiken.
Säger de att det är tryffel, väntar man sig det.
Hej, Sandy.
Jag ringer för Claire Dunphy.
- Visst. Ja. Mm. - Vilket vackert namn.
Jag ringer för Claire Dunphy som stadsfullmäktige.
Vad sägs om det?
Röstar du på Claire Dunphy...
behöver du aldrig mer betala skatt.
Rösta på Claire.
Luke, vad gör du? Du får inte säga så.
Skulle hon vara den första politikern med löften hon inte kan hålla?
Jag kanske inte vill prata med dig heller.
Kanske att du stör mig! Vad sägs om det?
Gloria, jag måste be dig igen att hålla dig till manus.
Men alla säger nej till mig. Jag fattar inte.
Om jag ber nån göra nåt, brukar de bara göra det.
Kanske beror det på att de inte kan se dig.
Jag gillar inte det. Kan du inte koppla mig till nån kamera?
Tack, Maggie, för din röst.
Okej. Hej då.
Du kan sitta här.
Tack. Ursäkta mig.
Jag är lite nervös. Jag har aldrig varit i radio förut.
Oroa dig inte.
- Se det som ett samtal. - Okej.
Här är hörlurarna. Volymkontroll. Inte för långt ifrån mikrofonen.
- Okej. - Stäng av mobilen.
- Mobilen. - Du tuggar inte tuggummi, va?
Nej, de lagade precis min tand, tillfälligt.
Det sista-
Välkomna tillbaka till A Matter Of Record. Jag är Cecil Van Gundy.
I vår studio har vi från...
valdistrikt 43 stadsfullmäktige- kandidaten Claire Dunphy.
Tack, Cecil.
Det är ett nöje att vara här.
Du är en förstagångskandidat. Berätta vad som engagerade dig.
Det började med en stoppskylt.
Jag var orolig för säkerheten i vårt kvarter...
och fick inga bra besked från kommunen.
Vad är det med mamma?
Det här är inte bra.
- Hon låter full. - Det är inte hennes fylleröst.
Berätta om fler frågor som rör vår stad.
Vad anser du om stadens avlopp och hållbarhetsinitiativ?
Den så kallade S.S.I.
Man kan inte prata om...
avlopp och hållbarhet...
utan att först diskutera återvinning.
Stan kan göra mer med sitt återvinningsprogram.
Vad fan är det med henne? Hon låter full.
Det är hennes tand.
- Vad är fel? - Jag har nästan slut på luft.
- Är det viktigt? - Är syre viktigt?
Jag förlorade mycket tid på dina glasögon.
Jag släpper dig hos dig. Fixa syre, jag kör andra människor.
Jag har inga syretankar hemma.
Varför? Vilken dålig planering.
Jag glömde att beställa dem.
Mina piller får mig att glömma saker.
Tusan! Jag måste ta tabletten!
- Säg att du har den med dig. - Självklart.
Men jag måste ta den med mat. Väl?
- Frågar du mig? - Ja. Jag tar dem med mat.
- Jag mår inte så bra. - Jag fixar vad du vill.
Syre! Mat!
Sen röstar jag på din fulla fru.
Det är inte hennes fylleröst!
Tack så mycket för att du röstar.
Tack så mycket. Vi uppskattar det.
Hej. Jag är hemskt ledsen. Ursäkta. Jay Pritchett.
Kan jag gå in och ut jättesnabbt? Tack.
- Nej. Du måste- Sir! - Allt jag behöver. Tack.
Claire, Claire.
Claire, Claire- Här!
- Hej! - Ursäkta, ursäkta!
Hej, Dottie!
Jay! Så trevligt att se dig.
- Är det? - Varför inte?
Tja-
Det var längesen. Mycket har hänt. Det är lugnt.
Så skönt.
Tack så mycket för att du röstar.
Du minns min dotter, Claire.
Hon kandiderar för stadsfullmäktige.
- Men, så trevligt! - Jag är så stolt.
Du kommer lägga i den där, va?
Naturligtvis. Absolut.
För varje röst räknas ju.
Tack så mycket för att du röstar.
Ja.
Jag hade velat se den sköna åsynen, när min röst räknas.
Varför säga att jag ska göra nåt, men inte göra det?
Det skulle göra mig till en lögnare...
istället för en tillitsfull änka som somnade...
i en varm famn, med en man som lovade att göra frukost.
Där satt den.
Jag är verkligen ledsen.
Du var den första jag var med, förutom mitt ex i 35 år.
Jag fick panik.
Det var inte för att du inte var fin naken, eller nåt sånt.
Jag hade flytt från Angie Dickinson.
- Sån tur för henne. - Dottie-
- Hej då, Jay. - Dottie.
Snälla. Jag vill bara få in den i springan.
Åh, ja! Det låter bekant.
Du behöver inte göra nåt. Låt mig trycka in den.
Jag borde inte ha sagt så.
Vi är så ledsna.
Det var inte meningen att du skulle höra det.
Ja. Och vi borde inte ha skvallrat alls.
Men om ni har rätt? Och Gregory är bög?
När mamma sa det, trodde jag henne inte. Hon bor i Iowa.
- Men när ni säger det- - Betyder det ingenting.
Vi känner knappt din fästman. Säger han att han är hetero, så.
Vi gifter oss om en månad. Folk ska flyga hit.
Han bokade oss för danslektioner- Åh, Gud.
Nej. Hallå!
- Vi bögar gör så. Skvallrar. - Ja. Ofta.
- Han skvallrar! - Nej, du förstår inte. Okej?
Ser vi en snygging som Gregory...
säger vi att han är gay, för att vi vill det.
- Är det sant? Är du säker? - Ja.
Absolut. Som vi gör med filmstjärnor.
Du vet, Hugh Jackman? Han sjunger och dansar, är drömsk.
Självklart vill vi att han ska vara som vi.
Men han är hetero. Tro mig. Jag vet.
Jag hejade på honom i en restaurang och det fanns absolut ingen kemi.
Räcker inte det som bevis-
Tre veckor senare gifte sig Sandy och Gregory...
och alla sa att bröllopet var vackert.
Gregory gjorde blomsterarrangemangen.
Helt normalt för en heterokille.
Grekerna gör en sak rätt, och det är lamm.
Okej, låt oss gå och rösta.
Varför vill din fru bli politiker?
Du hörde henne. Hon ville få en stoppskylt vid Bristol och Greenleaf...
- men sen mötte hon- - Det är där jag bor.
- Ja! Vi är grannar, låt oss gå. - Aldrig att jag röstar för det.
Det är för mycket statligt redan.
Jag krigade inte för att en politiker ska tala om var jag ska stanna.
Du kör inte ens bil!
För att den där Barack Obama tog mitt körkort.
Han var nog inte involverad i beslutet!
Jag skulle ordna 50 röster för min fru. Jag åker inte hem med noll.
Gå åtminstone in dit och rösta på kvinnan...
som släpar dina sopor längs din uppfart varje tisdag!
Jag ogillar det. Det går emot allt jag tror på.
- En stoppskylt? - Men jag ska göra det.
För att du är en bra grabb, och jag har haft en bra dag.
Tills du började skrika åt mig.
Förlåt mig. Tack.
Kom här.
Min fru var också alkoholist.
Okej. Låt oss rösta nu.
GRATTIS CLAIRE
Röstningen är avslutad för stadsfullmäktige-
Hej, alla!
- Något nytt? - Inte än.
Men om jag förlorar så vet jag att jag har en framtid inom radio.
Inte jag. Folk måste se mig.
Innan vi hör resultaten...
vill jag bara tacka er för allt ni har gjort för mig.
Mitch och Cam...
för att ni har kampanjat för mig i er lilla Claire-mobil.
Det var det minsta vi kunde göra.
Bokstavligen.
Vi gjorde mer för Hugh Jackmans karriär än för Claires.
Manny och Gloria, tack för att ni ringde alla samtal.
Och pappa, för allt ditt stöd.
Jag övertalade nog ingen att rösta på Claire.
Jag röstade nog inte ens.
Och min man.
Som körde runt en massa pensionärer till valurnorna idag.
En.
Och mina fina barn...
vars stöd har gett mig tron på att jag faktiskt kan göra detta.
Kan nån annan svara?
- Jag förlorade. Jag känner det. - Mamma.
Svara.
Hej. Det är jag.
Tack för att du ringde. Hej då.
Jag har dåliga nyheter.
För att nån blir så upptagen, nu när hon är stadsfullmäktige?
Nej!
Nej, Jag tänker inte fejka. Jag förlorade.
- Jag förlorade. - Aj, nej.
- Det är okej. - Jag är så ledsen.
Men vet du vad?
Vi är fortfarande så stolta.
BEKLAGAR CLAIRE
Ja.
Jag vet inte hur det är med er, men jag behöver ett glas vin.
Nu kommer ni att få höra hennes fylleröst.
Mamma.
- Är du okej? - Ja, det är bra.
Nej. Jag ville vinna, och-
Jag skäms så mycket.
Alla där ute slet så hårt för mig...
och trodde på mig...
men jag svek dem.
Älskling. Gumman.
Gråt inte.
Jag klarar mig. Faktiskt, det gör jag.
Att veta att du bryr dig så får mig att må bättre.
Nej. Jag fick fyra avslag, som jag inte berättade om.
Vad?
Från UCSB, Oregon, Wisconsin-
- Åh, nej. - Northwestern.
Den var en överdrift.
- Och- - Det kom idag.
Min sista chans. Jag vågar inte öppna det.
Vad det än står är din pappa och jag jättestolta över dig.
- Jag försökte i år. - Jag vet det.
Du gjorde det. Du har inget att skämmas för.
Inte du heller.
Det är lite annorlunda.
Nej, det är exakt samma sak.
Men du försökte verkligen hela tiden, inte bara i slutet.
Du har rätt. Det är samma sak.
Vi har inget att skämmas för.
Vi öppnar det tillsammans.
- Ja, öppna det. - Vad? Nej.
- Vad gör ni här? - Se så, Haley. Vi tror på dig.
- Gör det! - Du kan jobba för mig.
- Du fixar det. - Kom igen, Haley.
Öppna!
"Kära ms Dunphy, vi måste tyvärr meddela-"
Åh, gumman.
"Att vi inte kan bevilja inträde nu...
men du är en lovande kandidat...
och vi vill därför sätta dig på vår kölista."
Åh, Gud, jag står på kö!
Vi fixar det!
- Haley! - Grattis!
Vår dotter ska kanske gå på college!
Phil! Titta!
- En stoppskylt. - Det är till dig.
"Kära Claire, jag vann och du förlorade.
Här är din fåniga stoppskylt.
Nästa gång du överväger att störa, lyd råden.
Stadsfullmäktige, den hedervärde Duane Bailey."
- Du gjorde det! - Jag gjorde det.
Jag gjorde vårt kvarter lite säkrare.
Jag kan ha räddat ett liv.
Din idiot! Det finns en stoppskylt! Kan du inte läsa?
- Vi behöver farthinder. - Nej.
Nej! Älskling!
Översättning: Marie Åkerlund
Swedish