Vad är jag mest rädd för? Vi får se...
Den globala uppvärmningen. Och att få VG.
Att telefonen ska ringa mitt i natten.
Att jag är för mycket perfektionist.
- Det är ingen jobbintervju. - Jösses!
Jobbintervjuer.
- Inget. - Visst. Duvor då?
Jag gillar inte dem. De är opålitliga.
Att förlora Mitchell.
Hotellöverkast.
Att aldrig få mitt körkort. Eller att få det och se att fotot är hemskt.
Att dö ensam.
- Hittade du dina skor, Haley? - Snälla, inte idag.
Jag ville bara veta om du hittat dem.
Varför jagar du mig? Jag får panik!
- Lugna dig. Det är bara en uppkörning. - Det är min tredje.
Kuggar jag igen måste jag vänta sex månader på en ny chans.
Då får du köra mig överallt sex månader till.
Jag sa typ: "Det tar jag inte på mig."
- Hon sa typ... - Typ?
"...tar du inte på det, får du inte spela." Och...
- Haley, typ. - "...visst."
- Och hon sa typ... - Typ?
- Mamma! - Typ?
- Sluta! - Säg inte "typ" hela tiden!
- Du skämmer ut mig! Sluta! - Typ, typ, typ...
- Jag hittade din jacka. - Varför hackar alla på mig?
Herregud!
Ignorera henne. Hon klarar inte två saker samtidigt.
En bra egenskap för en bilförare.
Vi måste köpa skor till dansen ikväll.
Nej. Jag ska inte dit.
Vad säger du? Varför ska du inte det?
För att skoldanser är töntiga.
En hop omogna killar som försöker imponera på en
när de egentligen är en hop töntar.
- Redo att ta dig till andra sidan jorden? - Ja.
Vad gör ni?
- Skattjakt. - Skattjakt.
Oj.
För ett tag sen var kabelkillen under huset.
När han gick sa han till Haley:
"Oj, vilken samling ni har där nere."
Vi har ingen aning om vad han pratade om.
Luke och jag har verkligen undrat vad han syftade på.
- Det är säkert gamla coola tidningar. - Ja.
Eller halsband gjorda av djurtänder.
Eller insekter i bärnsten.
Det är kanske dyra vinflaskor.
Eller en rustning?
Tänk om det ligger gamla indianpilar där nere.
- Tänk om det är guldtackor. - Tror du?
Gå ner under huset och titta.
Hej, Cam. Var fick vi den här dockan ifrån?
Från Janice och Olivia. Lily älskar den.
Den verkar lite flickig med tanke på att de gav den.
För att de är lesbiska?
Vilken kränkande stereotyp.
Förlåt. Fick vi tillbaka kaffebryggaren?
Nej, den var för stor. De tog motorcykeln hit.
Det var inget bra första möte med vår barnläkare,
- en trevlig asiatisk dam... - Irrelevant.
...vid namn dr Miura. Så jag var djärv och bjöd hit henne på brunch.
Djärv?
Hon sa att ingen patient hade gjort det.
- Ja, undertext: "Det är knäppt." - Jag hörde ingen undertext.
Hör du den nu?
Jag vet inte varför vi gör det här.
Om Lily blir sjuk och det är brist på Tamiflu,
vem får då medicinen?
Patienterna som hon gillar.
Om du bakar till henne får vi kanske gratis röntgen.
Man måste skaffa kontakter.
Varför får jag så mycket gratis av tandläkaren?
För att han är gay och förälskad i dig.
Jaså? Tror du det?
Mamma? Jag har feber.
- Mi amor, kom hit får jag känna. - Jag vill inte att du ska bli sjuk.
- Det kan vara dödligt. - Stå då bredvid mig.
Jag får känna.
Men du är inte varm.
Förmodligen för att du lagade mat och dina händer är varma.
Det är bäst att jag hoppar över festen imorgon.
Ja, festen.
- Va? - Festen.
Jag förstår 20% av allt som händer här.
Festen är i en nöjespark och Manny är rädd för berg- och dalbanor.
- Stackare. - Jag vet inte vem han liknar,
för hans far är inte rädd för nåt.
Inga tjurar, inga höjder, inga helikoptrar eller snabba bilar...
Men äter man middag med honom och väntar på notan,
då ser man fruktan i hans ögon. Som om servitören är ett spöke.
- Är det spännande? - Ja!
Vi är som Ponce De Leon. Och hans son, lille Ponce.
- Vem är det? - Berömda skattjägare.
Hette han Ponce? De hade retat honom på min skola.
De hade nog kallat honom Ponken.
Ponken.
Eller Lillponken.
Den var bra.
Då kör vi.
Oj!
- Gick det bra, pappa? - Ja.
Det krävs mer än att fastna
i ett trångt, mörkt utrymme med ett vilddjur
- för att skrämma farsan. - Okej.
Man vill inte att ens barn ser en rädd.
Man vill vara en klippa för dem.
En klippa skulle sjunka, så en flytande klippa.
Vi börjar om. Det är blåsigt och vi har många papper...
Nu kör vi.
Bra spaning. Vi har spanat in marken. Så...
- Ska vi inte in? - Jo.
Vore det inte kul om vi gjorde det med skidglasögon och grillverktyg?
- Jag antar det. - Ja.
- Det gör vi. - Okej.
- Vad fin du är. - Tack.
Kul att se dig utan läkarrock.
- Du har fin figur. - Ta det lugnt.
Vi vill bara vara vänner, inte ha en trekant.
- Lily ser ut att må bra. - Tycker du?
Borde hon inte ha fler tänder?
Ungarna i parken ser ut som hajar.
Hon är perfekt. Eller hur, Lily?
Hon är så lugn med dig.
Hon brukar vara kinkig hos nya människor.
Hon känner nog på sig att du blir en god vän
i bra tider och under influensasäsongen.
Mamma.
Sa hon precis...
Hennes första ord var varje gaypappas värsta mardröm.
Mamma.
Han erkänner inte det, men Manny är ledsen
över att missa festen.
Vi gör nåt, så att han får annat att tänka på.
Jag borde vetat att han ogillade karuseller.
Ungen blir yr hos frisören när de snurrar stolen.
Vi åker och fiskar med honom.
- Manny! - Gillar han att fiska?
Ja. Hans förfäder fiskade och smugglade.
Men jag uppmuntrar fisket.
- Gillar du att fiska? - Fiska? Ja.
Vill du åka till piren idag?
Är det för att se om jag verkligen är sjuk?
Nej, frisk luft får dig kanske att må bättre.
Då så! Där känner jag verkligen frid...
Hämta jackan.
- Är du nervös? - Håll tyst.
Jag frågade bara. Jag hade varit det.
Låt din syster vara. Det kommer att gå bra.
Bara jag inte får samma kille.
- Han är så elak. - Det får du nog.
- Nej. - Han hatar mig.
- Han hatar inte dig. - Han skrek åt mig.
- Haley... - Du körde in i buskarna.
Nej, det är han. Var inte till mig.
Var inte till mig. Var inte till mig.
Var inte till mig. Hej.
Tack och lov!
Kom igen, jag har inte hela dagen på mig.
- Jag kräks. - Så här ska du göra.
Hoppa in i bilen, ta på bältet
och ta tre djupa andetag.
Killen träffar hundratals ungar varje dag.
Han minns nog inte dig.
- Okej. - Okej.
Kom igen. Tredje gången gillt.
Det var mer än tre andetag.
Det här är mycket bättre.
Bilen kör in, filmar och vi får se vad som finns där inne.
- Vad genialt. - Vågar du inte gå in?
Varför säger du så?
När du stack in huvudet skrek du.
Det var ljud från huset.
Det här är mycket coolare. Så här gör NASA.
Ge mig den lilla ficklampan.
Sista biten i pusslet.
Iväg.
- Pappa. - Ja?
Hur ska man styra när man inte vet vart den kör?
Håll dig till nuet. Gå på känsla.
Man måste vara som en Jedi.
- Blev du av med min bil? - Nej.
- Du blev av med den! - Nej!
Det var min bil! Morfar gav mig den!
- Håll dig till nuet! - Sluta skrika!
- Fred? - Ja. Förlåt.
- Det är jättegott. - Tack.
Receptet är från den nedlagda tidningen Gourmet.
Varför försvinner allt som jag älskar?
Jag tror inte att hon sa ordet på "m".
Vi hörde det. Klart och tydligt.
Jag vet inte vad vi har gjort för fel.
Jag slutade mitt jobb för att vara hemma med henne,
men det räcker kanske inte.
Vi ger henne kanske inte den feminina energin som hon behöver.
Jag skulle inte oroa mig för det.
Det är för att du är asiat.
- Cam... - Förlåt.
Va? Ska jag bara ignorera jättepandan i rummet?
Pandor är från Kina. Jag... Det spelar ingen roll.
Det min hysteriske partner försöker säga...
Hennes första sex månader
uppfostrades Lily kärleksfullt av en asiatisk kvinna på ett barnhem
med vilken hon hade ett band och sen dök du upp
och var asiatisk
med bröst, livmoder och kvinnliga delar.
Hon börjar minnas igen. Och jag bara...
Ni överreagerar.
Lily råkade bara sätta ihop några stavelser
och de råkade låta som det ordet.
- Tror du det? - Visst.
Hon har rätt.
- Vi är löjliga. - Vi är löjliga.
Dina pappor är löjliga.
- Mamma. - Okej.
Nej. Hon har gjort sitt val.
Sväng vänster.
- Här? Okej. - Vid korsningen. Ja.
- Vänster? - Va?
Jag sa vänster, du tog till höger.
Vänta! Jag försöker faktiskt.
- Stanna. - Nej, jag klarar det!
Stanna nu!
Varför gråter du?
- Varför hatar du mig? - Tusan.
Jag hatar inte dig.
Du verkar vara en fin tjej, du påminner om min dotter.
Jag vill att du ska leva ett långt och lyckligt liv.
Och inte skada min dotter.
Jag vill ha mitt körkort. Jag har övat jättemycket.
- Ska du dricka och köra? - Nej, sir.
- Ska du sms:a och köra? - Nej, sir.
Då börjar vi från början.
Kan du le först?
Jag är mindre nervös om du ler.
- Det hjälpte inte. - Bara kör.
Det känns som en bra dag för hälleflundra.
Berättade jag om när jag använde jordnötssmör och gelé som bete
och fick en haj?
Jag vet inte, du berättar många lustiga saker.
- Varför går vi hitåt? - Det är bara en annan väg.
- Det är nåt på gång. - Vad pratar du om?
Hon försöker få mig att åka berg- och dalbana.
- Nej. - Jo.
- Va? - Det sa jag ju.
- Du måste ta itu med din rädsla. - Är det därför vi är här?
Varför berättade du inte om din plan?
Du är en usel lögnare. Han hade genomskådat dig.
Jag vill inte åka berg- och dalbana.
Du var rädd för att tända grillen,
men nu har dina ögonbryn kommit tillbaka och din lax är legendarisk.
- Tänk om jag ramlar ut? - Jag fångar dig.
Det är omöjligt. Han skulle krossa dig.
- Tänk om jag kräks. - Då torkar jag upp.
- Det skulle inte vara första gången. - Det är nya skor.
- Du ger dig inte, va? - Du vet nog svaret.
Okej. Låt oss få det undanstökat.
- Duktig pojke. Vamos, Jay. - Nej, jag åker inte den.
Det är inte bra för min rygg.
- Det är inget fel på din rygg. - Jag har problem med öronen.
- Säg inte att du också är rädd. - Rädd?
Vadå rädd? Är jag ett barn? Jag är inte rädd.
Där ser du. Du är usel på att ljuga.
Om inte han ska åka, åker inte jag.
Herregud. Då åker jag själv.
Ta min väska. Och du får ta min hatt.
Om ni behöver, så är damtoaletten där.
Jag är inte stark nog att kämpa mot det här.
Håll min väska.
Sablar!
- Varför dröjer de så länge? - Jag vet inte.
Enda skälet till att jag inte får panik är att jag inte har sett en gejser.
Jag vet varför du inte vill gå.
För att skoldanser är töntiga?
Nej, för att du inte kan dansa.
- Nej. - Jag kan hjälpa dig. Kom igen.
- Herregud. Nej, mamma! - Kom igen.
Jag var faktiskt bra på att dansa.
Nu fattar jag varför du och pappa är tillsammans.
Mamma. Sluta.
Sluta. Jag kan dansa.
Jag vill inte vara en del av cirkusen.
Du är en vacker tjej. Nån bjuder upp dig.
- Jag vet. Men det är så löjligt. - Nån bjuder upp dig.
- Varför säger du det hela tiden? - Nån bjuder upp dig.
- Tänk om de inte gör det då. - Om de inte gör det,
får du göra samma sak som jag sa till din syster.
Ta tre djupa andetag.
Till och med råden är begagnade.
Jag klarade det, mamma! Jag blev godkänd!
- Herregud. Grattis! - Jag fick mitt körkort!
- Jag har körkort! - Du drog inte åt handbromsen.
- Spring till disken. Spring! - Nu!
- Tänk att du blev av med min bil. - Den är borta, släpp det.
Det är kanske bäst att mysteriet förblir olöst.
Ibland gnistrar skatter mer i fantasin
där de kan vara guld, basebollkort eller piratkartor.
Tror du verkligen att det finns piratkartor där nere?
Det är 100% möjligt.
Jag går ner.
Va?
Är du säker?
- Vad ser du? - Inget. Det är jättemörkt.
Vänta, jag ser min bil. Den ligger...
- Va? - Jag sitter fast.
Hur sitter du fast?
Bältet fastnade i ett rör och det är varmt!
- Har du försökt att vicka? - Pappa, det är varmt! Skynda dig!
- Jag kommer. - Skynda dig, det finns spindlar här!
Jag kommer!
- Jag är ledsen om vi var lite knepiga. - Det är lugnt.
Vi vill säga att det inte brukar vara så här,
men du har sett tillräckligt för att veta att det inte är sant.
Jag hade en komplicerad relation med min mamma.
Hon föddes i Japan och var vansinnigt traditionell.
Jag skulle inte bli läkare.
Hon ville se mig med man och barn.
Men min pappa
pratade och lyssnade på mig.
Jag försöker bara säga
att en mamma är inte alltid så bra som man tror.
- Tack. - Tack.
Jag skulle säga
att ha två pappor som bryr sig så mycket som ni
gör Lily till den lyckligaste flickan i världen.
- Tack. - Tack för det. Det var rart.
Tack.
Hur är det med dig och din mamma nu?
Hon blir bara lycklig om jag blir en asiatisk stereotyp.
Men det är jag inte.
Jag såg inte dem!
- Jag kommer. - Här.
Det är spindelväv. Herregud.
Min pojke satt i klistret, så jag glömde min rädsla och räddade honom.
Är jag en hjälte då? Ja.
Allt ordnar sig.
Såja.
- Tack, pappa. - Det är sånt som pappor gör.
- Vi sticker. - Jag vill ha min bil.
Jaså?
Det var en julklapp. Kan du hämta den?
Visst. Smit in.
Där är den.
Jag har den. Gick det bra?
Ja. Mår du bra?
Jag mår bra.
Vi klarade det!
- Vi är under huset! - Ja.
Vad i hela världen? Vi är här nere.
- Vi får se vad vi har. - Ja.
Två orädda utforskare på sin resa...
Lik!
Vi ringde polisen och det kom många detektiver.
Det visade sig vara förre ägarens halloweendekorationer,
vilket är rätt kul. Det tyckte åtminstone jag.
Alla är väl rädda för nåt?
Höjder, clowner, trånga utrymmen.
Gillar du det, Jay?
Jag gjorde det!
Sånt kommer man över, men sen har vi våra barn.
Kommer de att passa in?
Kommer de att vara trygga?
De rädslorna kommer man aldrig undan.
Ibland kan man inte göra mer än att ta ett djupt andetag,
krama dem och hoppas på det bästa.
- Hej då. - Ögonen på vägen.
- Jag älskar er. - Ögonen på vägen.
Herregud!
Saker ordnar sig inte alltid.
- Hon vill nog ha sin docka. - Jag vet inte var den är.
Mamma.
Mamma. Mamma.
När man kramar dockan säger den "mamma".
- Visste du det? - Nej.
- Dockan säger "mamma". - Dockan säger "mamma".
Dockan säger "mamma".
Men det är skönt när det gör det.
Hej, pappa. Mamma säger att det finns en gammal väska på vinden.
Ja, morfars gamla koffert.
Jag såg en gammal koffert i en film
med ett hemligt fack och när man öppnade det
fanns där en massa målningar
av världens främsta konstnärer. De hade gömts under kriget.
- Morfar var med i kriget. - Ska vi gå upp?
- Ja, det kan finnas diamanter. - Eller ett samurajsvärd.
Eller självständighetsförklaringen.
Det spelar ingen roll vad som finns där uppe.
Det som spelar nån roll är vad man gör med pengarna.
- Vi kan skaffa en motorbåt. - Eller en robotstädare.
- Eller en inomhuspool. - Eller en ubåt.
Översättning: Annika Vasiliadou, DDS
SWEDISH