Laga trappan.
- God morgon. - Jag sover fortfarande.
Grattis på bröllopsdan.
- Och de sa att det inte skulle hålla. - Ja.
- Vem sa det? - Titta. Så sött av dig.
Öppna det.
- Vad har du köpt? - Inget. Nåt. Inget.
- En View-Master. - Titta inuti.
Det är ju vi. Så unga vi var.
- Jösses, vilken permanent. - Ja, den ramade verkligen in mitt ansikte.
Varför en bild på ett armband?
Det måste vara ett misstag. Vad i helsike är det där?
- Phil, inte har du väl... Herregud. - Vadå? Har han?
Det är jättetjusigt. Raring, jag älskar det.
- Okej, din tur. - Min tur?
- Var är det? - På byrån.
Oj, tänk att jag inte såg det.
- Var då? - Där. Det röda kuvertet.
Ett kort?
Nej, där har du fel.
Det är så spännande.
Titta, kuponger för
fem gratiskramar.
Gillar du det inte?
Skojar du? Jag älskar det. Så kreativt.
Kuponger för kramar, som brukar vara gratis. Nu är det officiellt, vilket är toppen.
Jag var stolt över mig själv när jag kom på det, för du är omöjlig att köpa saker till.
Du vill aldrig ha nåt.
Saker jag vill ha: Robothund, mörkerseendeglasögon,
insektdammsugare, GPS-klocka, högtalare som ser ut som stenar.
Jag älskar henne, men hon ger usla presenter.
Ursäkta språket, men... Visst ja, en yoghurtmaskin.
Det finns massor av saker jag vill ha.
Jag vet inte om det behövs blöjbyte.
Det borde vi väl märka.
Inte med de här blöjorna, tredubbelt läckageskydd.
Läckageskydd, passform för att skydda lilla kroppen.
Inga sprickor eller narig hud.
Cam, tror du att vi behöver en...
- Utekväll? Ja. - Ja, okej.
Ja, bara några timmar med andra vuxna,
några drinkar, inget bebisprat.
Det gör oss nog till bättre föräldrar.
Du behöver inte övertyga mig. Vi ber Gloria vara barnvakt.
- Vi ska gå ut. - Du har lite spott...
Jaså? Vet du vem det vore kul att ringa?
- Sal. - Sal.
Armarna uppåt, Lily.
Vi ringer Sal.
Sal är vår bäste vän i världen.
Vi älskar henne så mycket, för hon saknar helt
- hämningar. - Ja.
Och det är innan hon börjar dricka.
Att hänga med henne är som en lördagskväll i Amsterdam
- varje dag i veckan. - Ironiskt nog
är hon portförbjuden i Amsterdam.
Alla dar i veckan.
Såklart att vi vill se efter bebisen.
Alla andra kusiner sover över här inatt.
Ju fler desto roligare.
Okej, vi ses ikväll. Hej då.
- Kommer Haley ändå? - Ni är släkt.
Jag sprutar dig med slangen.
Alla barnbarnen kommer hit för Jays Kväll. Familjetradition.
Alla har pyjamas, vilket de älskar.
Jag gör mina berömda Sloppy Jays, egentligen Sloppy Joes,
men gjorda av Jay, som de älskar.
Sen ser vi alla en västern, vilket de inte gillar,
men det är ju Jays Kväll.
Mamma, det är en fest ikväll hos Andrew Adler
och alla kommer att vara där.
Det låter jättekul, men jag har andra planer.
Urkul, men jag pratar om mig.
Så ovanligt.
Du skulle ju hälsa på din morfar ikväll.
Det perfekta med det här är
att Andrew bor bara några kvarter från morfar,
- så jag tänkte... - Du har gett ett löfte.
Men jag vill så gärna gå.
Och varje gång jag går till morfar
stirrar Manny bara på mig hela tiden.
Du kanske skulle ha behå...
- Alex! - Vadå?
Jag längtar så till morfar.
Familjen betyder allt för mig.
För att du inte har några vänner.
Nej, för att jag älskar morfar, och han börjar bli gammal.
Vem vet hur länge till han lever?
Ska morfar dö?
Har de inte sagt nåt?
Alex, sluta plåga din bror. Nej, morfar mår bra.
Än så länge.
Vem kan det vara?
Väntar du nån särskild?
Tack.
Blommor också?
Förlåt.
Varför ber du om ursäkt? De är jättefina.
Det är för mycket.
Med View-Mastern och armbandet och blommorna och ballongerna,
- jag vill inte att... - Ballonger?
De är fastsatta på din bil.
Du ska inte känna dig skyldig för dina enkla kuponger.
Vänta lite, trodde du att kupongerna var enda presenten?
Skojar du?
- Är de inte det? - Nej, Phil, lägg av.
Det är vår bröllopsdag.
Kupongerna var bara en kul grej för att börja dan.
Din riktiga present kommer ikväll, och du kommer att älska den.
Älska den.
Coolt.
Jag har inte köpt nåt.
Jag är körd.
- Det här stället för med sig många minnen. - Jag vet.
Herregud!
Sal!
Kom hit!
Björnbamsingen.
Min nallebjörn!
- Herregud, hör ni! - Se på er bara.
Märker ni nåt annorlunda?
- Tja, ditt hår är längre, va? - Nej.
- Har du blekt tänderna? - Nej.
Jag ska ge dig en liten vink. Bomber!
- Jösses! - Oj, de är fantastiska.
Jag vet. Vill ni känna?
Jag är gay, inte död. Säkert att det går bra?
Ja, du dricker passionsfrukt-daiquiri, det går bra.
- Okej, kom igen. - Här kommer jag!
Gillar Lily det där? Det där sjungandet?
Ja, det lugnar henne.
Okej.
Lily måste vara döv.
Där är mina små busungar!
- Hejsan. - Hej, morfar.
- Kom in. - Hej.
Hej på dig, Haley.
Coola ner dig lite, Jethro.
Är ni redo för att ha kul?
Vad är det?
Jag älskar dig, morfar, jag ska aldrig glömma dig.
Okej, okej. Samma här.
Vänta lite, det här är ett pyjamasparty. Var är era pyjamas?
I min väska. Jag måste prata med dig om en sak.
Hon vill gå på en fest med Dylan.
Tyst, Alex!
Hos min kompis Andew Adler. Han bor tre kvarter bort.
- Man kan gå dit. - Just det.
Jag skulle inte be dig, för jag älskar att komma hit,
- men det är en viktig fest, och... - Ja, om nån bjuder in en
så vill man ju inte förolämpa dem.
- Just det! - Bra att vi är överens.
Jösses, det gick ju så lätt. Häftigt.
Du förstår inte vad som hände nyss, va?
På med pyjamas, Haley!
Vadå?
Hon får gärna byta om i mitt rum.
Vem kan det vara?
Väntar du nån särskild?
Vad har du hittat på?
Inget. Jag bara vet att det är nån vid dörren.
Rocka på, Phil Dunphy.
Bam! Bli imponerad, bara, Phil!
Det är Iz!
Vem?
Izzy LaFontaine från Spandau Ballet!
- Ja! - Nu fattar han.
Han fattar. Nu får han spel.
Ja.
Phil älskar Spandau Ballet.
Sången True spelades i bilen första gången vi kysstes.
Det är vår sång.
Jag forskade lite
och fann att gitarristen bor typ 65 kilometer härifrån.
Han fanns i telefonkatalogen.
Typiskt 80-talet, va?
Jag gillar inte Spandau Ballet.
Under hela vårt äktenskap har jag aldrig nämnt dem.
Uttalar jag det ens rätt?
För att spela en privat konsert för oss har vi här gitarristen...
- Basisten, faktiskt. ...ja, och ledsångaren...
- Snarare bakgrundssångare. ...i Spandau Ballet.
Mellan Richard Miller och Martin Kemp.
Jaså de!
Jag har saknat er så!
Så mycket! Skål för oss.
Ja, skål för oss.
- Skål för de tre musketörerna. - Skål!
- Cabo! - Vadå?
Allvarligt, era jävlar.
Vi har pratat om det länge. Vi gör det. Vi åker till Cabo.
Vi gör det, vi gör det.
- Okej, vi åker. - Ja, det vore roligt.
Roligt? Skojar du? Margaritas, ni, de här.
Det blir skitkul!
Vänta. Vi måste hitta en barnvakt åt Lily.
Okej, hur mycket betalar ni mig för att hångla med servitrisen?
Vänta lite. Vilken då. Den äldre eller den yngre?
Tio för den yngre, 20 för den äldre.
Jag ska tjäna 30 dollar.
Jag ska se till Lily lite snabbt.
- Precis nu? - Ja.
- Det går fort. - Tja, jag...
Du går miste om när jag grovhånglar med Driving Miss Daisy.
- Det går fort. - Väldigt fort.
Ni borde mosa bebisen.
Vad?
Ni borde sluta mesa med bebisen.
Jag älskar er så mycket.
- Sa hon... - Jag är rädd.
- Bara lankor. - Jag har nog ett fint par.
Verkligen, raring.
Och jag har bara lankor.
Jag har visst också bara lankor.
Skojar du? Det är en straight.
- Verkligen? - Hon vinner!
Du vann.
- Jag vann. - Bra jobbat, Haley.
Vet ni vad? Jag förtjänar visst en läsk.
- Bra jobbat, Haley. - Såg ni?
- Jag kan inte spela. - Såg ni? Hon visste inte ens.
Hon förtjänar det.
Hej, raring.
Oj, du skrämde mig.
- Hur... - En glödlampa slocknade.
Om man inte byter dem genast blir det aldrig av.
Så ja. Nu kan jag se allt som händer häromkring.
Jag har övat lite på det här.
Haley gjorde bara samma sak som hennes mamma som barn,
och hon var jobbigare.
Men ingen rymmer från Alcatraz.
Här är en låt. Den var inte så populär i Amerika.
Men den blev sexa på Hollandslistan.
Den sommaren kunde jag inte gå ut i Amsterdam
utan att massor av tjejer kom fram och bad om kokain.
Spela bara, tycker jag.
Han är fantastisk, raring.
Väl bekomme.
Phil, jag tror din älskade vill ha en kyss.
Okej.
Kom igen, hon är inte din syster. En riktig kyss.
- Hur är det? - Dåligt skämt. Inte roligt.
Min syster fick amputera fötterna på grund av diabetes.
Ska jag hämta lite vatten åt dig, eller...
- Nej. - Jo.
- Har ni te? - Visst.
- Jag hämtar te. - Kamomill.
- Sitt still bara. - Okej.
Jösses, varför...
Se så jag gör, jag bara pratar om mig själv.
- Nej. - Vilket nerköp.
- Det är er kväll. - Nej.
Räkna upp dina favoriter, så spelar jag alla.
Bara klassikerna. Spela hitlåtarna.
Vi kommer dit, givetvis.
Gå tillbaka lite. Din favorit bland B-sidorna.
Det är kul. Det är kul.
Jag har så dåligt minne för titlar.
Nynna melodin.
Den spelade jag nyss, eller hur?
Jag hade den i huvudet. Så...
Vilket album är den på?
Det andra. Tror jag.
Vad är det på omslaget?
En trollkarl, tror jag. Eller en havsvy.
- Trollkarl. Millennium Sunrise. - Just det.
Det finns inget sånt album.
Vad är... Du är inget fan!
Du kände inte ens igen mig.
- Jag såg det på dig. - Säg inget till Claire.
- Är det ett skämt? - Hon gjorde fel.
Det är viktigt för henne, jag vill inte såra henne.
Såra henne? Och jag då?
Det här är min karriär.
Varenda människa lyssnade på min musik.
Nu är jag ingenting. Hur tror du det känns?
- Det är förödmjukande. - Nej, nej.
- Gå inte, gå inte. - Hallå där.
Vad gör ni?
Han lät mig röra vid den.
Jag tyckte att hon sa "mosa", Cam.
Det var nog ett skämt. Hon har sinne för sjuk humor.
Sant. Minns du hennes Halloween-kostym?
Som delvis Siegfried och delvis Roy.
Det var inte moget för det.
Ja, det här var ett skämt.
Ja, okej, här kommer hon.
Jag nämner Lily så får vi se vad hon säger.
- Visa henne foton. - Okej.
Betala, bitchar!
- Oj! Fler drinkar. - Gratisdrinkar.
Oj.
Sal, du måste se de här fotona.
- Vad är det för kort? - Lily på zoo.
- Sött. - Titta på det här.
Sött. Sött. Sött, sött, sött etc.
Ni måste ta med Lily till Cabo
nu när ni tar med henne överallt.
Tja, du vet...
- Förmodligen. - Förmodligen.
Jag kastar henne till fiskarna.
- Vad? - Jag sa: "Jag måste gå och kissa."
- Det var inte ens nära. - Nix.
Vad ska vi göra? Ska vi säga nåt?
Hur tar man upp det?
Hon hotade vårt barn, och du oroar dig för att göra bort dig?
- Vet du vad det är? - Vadå?
- Första barn-syndromet. - Va?
När första barnet är lyckligt tills andra barnet kommer
och första barnet blir svartsjuk och börjar bära sig illa åt.
Lysande, fast Sal är inte vårt barn. Så...
Tänk bara. Vi har gjort nästan allt för henne.
Vi höll om henne när hon grät och bar henne när hon inte kunde gå.
Vi gjorde allt utom att potträna henne.
- Hej, killar! - Hej.
- Tack.
Ursäkta.
När vi kommer till Cabo måste vi hitta ett hotell med bar i poolen,
för det är skitjobbigt att springa på toan hela tiden.
- Jag hämtar fler drinkar. - Sal, vi måste prata.
Det gäller Lily.
Så oväntat.
- Okej. - Tror du det är möjligt
att du är lite svartsjuk på henne?
Vad?
- Vad? - Bara... Jag vet inte.
Varför säger du så?
För att du inte vill titta på foton av henne
och pratade om att mosa henne och kasta henne i havet.
Okej, det var ett skämt.
Kom igen, killar.
Visa mig foton på Yoko då.
- Där ser du... - Sal.
Jag skämtar. Kom igen.
Hon är asiat och har splittrat vår grupp.
Låt oss åtminstone erkänna att vårt förhållande har förändrats.
Och även om vi har Lily älskar vi dig inte mindre för det.
Absolut inte.
- Vad är det? - Vi stod ju så nära varann.
Ni ringde ofta, men nu ringer ni aldrig.
- Men vi... - I förra veckan hade jag en mardröm
och tänkte: "Jag ringer dem."
Sen tänkte jag: "Nej, du kan inte ringa dem,
"för då kan du väcka bebisen."
- Du kan alltid ringa oss. - Ring när som helst.
Jag är ledsen att vi inte har... Vi är ju här nu.
Herregud.
Okej.
- Känns det bättre? - Du spottade visst lite.
Spott?
- Jag borde nog... Okej. - Okej.
Somnade hon bara så där?
Jag önskar att Lily somnade så lätt.
Vi får ge henne åtta glas tequila.
Jag förstår inte varför hon inte somnar.
Jag har en teori.
Här är filmen.
Manny, ta och fixa lite popcorn.
Letar du efter de här?
- Tog du mina skor? - Nej, jag tog din frihet.
Beklagar, det är inte din kväll.
Varför gör du så här?
Jag ville bara gå på festen i typ två timmar.
Jag hade varit tillbaka nu! Hade det varit så hemskt?
Precis som sin mamma.
- Varför behandlar du Haley så här? - Jag?
Det är hon som uppför sig illa.
Du tar det för personligt.
När jag var i Haleys ålder älskade jag min morfar,
men jag ville ändå gå på fester och träffa killar.
Jag vet. Det gjorde Claire och Mitchell också.
Men du ska veta att om du försöker lura mig
- så går du på pumpen. - Och?
Ska du göra det här till en tävling?
Jag försöker bara hålla dem kvar lite längre.
Vem vet hur många såna kvällar jag har kvar?
Jag saknar dig redan.
Vad är det med ungen ikväll?
Gå in i köket och hjälp de andra, jag kommer strax.
Det är fint att du vill umgås med din dotterdotter,
men är det här rätt sätt?
Okej.
Du är en bra abuelo.
- Hon är där uppe. - Jag vet.
Dylan?
Ja?
Upp med dig.
Du är här för att hämta Haley till festen, va?
- Ja. - Hon är där inne.
Hur visste du att jag var här?
Det var så jag först träffade Phil.
Tack igen, morfar. Vi är tillbaka kl. 23.00.
Jag spårar upp dig annars.
Det tror jag säkert.
- Vad är det som luktar? - Sloppy Jays.
Varsågod, det finns mycket kvar.
Sloppy Jays därför att du heter Jay. Häftigt.
Otroligt att hon gillar honom.
Jag hämtar en tallrik om du vill.
Ja, absolut, gärna.
- Men festen då? - Vi kan åka strax.
Låt mig bara...
Det är inte sant! The Gunfighter.
Jag älskar den filmen.
Dylan, festen.
Jag vet, men cowboys.
Ge upp, Haley. De blir aldrig vuxna.
- Tack. - Jag hämtar en espresso i köket.
- Nån som vill ha nåt? - Nej tack.
Okej.
Två, tre, fyra.
Året var 1991.
Amerika var uppslukat av Desert Storm.
Samtidigt grodde en annan storm i mitt hjärta.
- Dumt, va? - Nej.
- Är det dumt? - Är det dumt, Phil?
Nej, fortsätt, Claire. Det är underbart!
Okej.
Efter en romantisk middag på Fratelli's,
delade ett visst nervöst par sin första kyss
medan radion spelade den här sången.
So true
Funny how it seems
Always in time
But never in line for dreams
Head over heels when toe to toe
This is the sound of my soul
Vet ni, nej, nej. Beklagar, jag gör det inte.
- Nej. Nej. - Jo. Jo.
- Vad är det? - Vet du ens vad sången heter?
- True. - True.
Det här är falskt. Jag spelar inte True för nån som är falsk.
Han känner inte ens till bandet.
- Han är inget fan. - Jo, han känner bandet,
för det är vår sång. Du älskar den.
Tala om att det är vår sång.
- Säg det, Phil. - Det är inte vår sång, Claire.
Det är If You Leave med Orchestral Manoeuvres in the Dark.
- Är du säker? - Rätt säker.
Jag sjöng den på vårt bröllop.
Vilken idiot jag är.
Han är idioten. Han blev kär till en sång om att göra slut.
- Ignorera honom. Det här är toppen. - Nej, jag hatar det här!
Du är så rar och snäll och jag kan inte ens ge dig en riktig bröllopspresent.
Jag älskar dig så, och jag tror inte att du nånsin får veta det.
- Jag vet, jag vet. - Vet du det?
Ja.
- Gör du? - Och det här är en fantastisk present.
- Vet du varför? - Nej.
Du gav oss just en ny sång.
Okej.
Så den sammanförde er liksom igen?
- Ja. - På sätt och vis.
Tändes passionens flamma på nytt?
Visst.
Lyste en hoppets stråle in i detta trista förortsliv?
- Visst. - Spela bara, Izzy.
För dig, Claire.
Okej, partner.
Jag visste att mr Frazzlebottom inte säger nej till en drink.
Hon är så rar.
- Visst är hon? - Som en liten ängel.
Låt mig hålla henne.
Tack och lov!
Ta och knäpp igen ridbyxorna och gå hem.
TILL MINNE AV David Lloyd 1934-2009
"Lite sång, lite dans, lite fläckar på byxorna nånstans."
Översättning: Bengt-Ove Andersson, DDS
SWEDISH