- Jag glömde fråga, gjorde det ont? - Gjorde vad ont?
När du föll från himlen och landade här på Jorden?
Jag har inte fallit från...
Ah, för att jag är en ängel.
Varför är du så gullig?
Kanske för att jag är så förbaskat lycklig.
Det är Jays födelsedag idag,
så vi ska till Hawaii i en hel vecka.
En stor svit på Maui, bara vi två.
Manny får bo i kojan bakom huset med en stor skål Frolic.
Skojar bara. Han bor hos Claire och Phil.
Alltihop var en överraskning. Jag bokade allt, flygen, hotellen.
Det kostade en förmögenhet, men det var det värt.
En förmögenhet.
Om jag skulle glömma säga det om och om igen - Tack.
- Ha den äran! - Ha den äran!
- Vad sjutton? - Överraskning, pappa.
Hela familjen ska med!
Ska den?
Ja, och Mitch och Cameron och Lily också.
Ja, och Phil kollar bara väskorna.
Oj då, det var ju... Oj.
Det var Glorias idé.
Hon stod för biljetterna och allt.
- Verkligen? Allas? - Ja.
Det är din födelsedag. Då vill jag inte snåla.
Jisses, tack, älskling.
Ska de sitta med oss i första klass också?
Nej, dummer, ekonomi. Tror du jag är gjord av pengar?
Såklart inte.
Vi ska på en luau, simma med Miamis Dolphins,
- ta en rundtur i en sån där... - Helikopter.
Precis.
Jag hatar aktiviteter.
Jag ville umgås med Gloria och läsa mina Robert Ludlum-romaner.
Jag har åtta stycken på min digitala bokläsargrej.
Självklart älskar jag min familj.
Jag älskar dem vid middagen och vid grillen,
men måste jag älska dem på Hawaii?
Tack, Daryl.
Jag vet att jag har mycket bagage, men ingen fara, jag går i terapi.
Skojar bara, jag mår bra.
Hallå!
Jag känner de där, Daryl. Får jag låna din hatt?
- Det här kommer att bli kul. - Nej.
Okej.
- Aloha, farbror Phil. - Är ni spända inför resan?
Mycket. Det är första gången för mig.
- Verkligen? - Visst är det överraskande?
Alla säger att jag stinker Hawaii.
- Vem säger det? - Folk.
- Vadå för folk? - Inga du känner.
- Hallå, Lily. - Åh nej, jag glömde plånboken.
Det är lugnt, jag har kontanter.
Jag kommer inte ombord utan ID.
- Tack ska du ha, Cam. - Hur kan det vara mitt fel?
Om du hade gjort det jag bad dig göra i morse
hade jag inte blivit så överväldigad, och då hade jag kommit ihåg den.
Fyra timmar tidigare
Det som återstår är att packa Lilys leksaker, skriva ut biljetterna,
och avbeställa tidningen.
Vad gör du? Jag packade precis ner dem.
Men hon är så söt i den här. Jag vill att hon ska impa på Jasper.
Jag förstod inget av det du precis sa.
Jasper och hans mamma kommer hit för att leka.
Vi bokade in det för en vecka sen.
Vi är på väg till flygplatsen.
Inte förrän om en timme. Och Jasper kunde bara nu.
Jaså? Är hans kalender så fullbokad?
Det är en kupp. Får man in en fot hos Jasper öppnas dörrar.
Han kan få in oss på förskolan.
Vi ska fjäska för en bebis?
Jag vill bara att han ska gilla oss. Det är dem.
Okej, men bara kort. Vi har mycket att göra.
Slappna av. Du oroar dig alltid. Det blir alltid gjort.
Dessutom är vi metodister. Alltså...
Vem försöker jag lura? Aldrig att jag hinner.
Jag hinner köra dig hem och tillbaka innan det lyfter.
Daryl, försök att hålla planet. Här... Du får det senare.
Jag tror inte vi hinner.
Vi ses vid gaten, kör.
Men du går väl inte ombord utan mig, va?
Tja...
Ärligt? Tänkte du gå ombord? Cam!
Kör nu!
- Måste stänga den. - Jag kan inte...
- Hon går inte fortare. - Bara kör.
Jag tar bagaget.
Kolla snyggingen där då.
Han spelar i en annan division. Han läser en bok.
Jag vet.
Om någon passagerare behöver särskild assistans...
- Maui, här kommer vi! - Hallå.
Har du sett Phil?
Han körde hem Mitchell för att hämta plånboken.
- Vad? - Ja.
Han sa att han hinner, men jag tror att det blir tajt.
Han lämnade mig här?
Fyra timmar tidigare
Haley sover fortfarande, jag vet inte var Luke är, och är du ens klar?
Min väska står i vardagsrummet. Allt kommer att gå bra.
Okej. Ledsen, jag är lite nervös.
Kaffe kan bota sånt.
Du har rätt.
Vi har ju talat om det här. Det är mycket säkert att resa.
Jag vet.
Men i slutändan är det ändå en byggnad som liggandes kastas
- mellan två platser. - Med en film ombord.
Dåligt argument.
Vill du ha nåt för att lugna nerverna?
Nej, jag måste vara alert om barnen behöver mig.
Vilken mamma. Ibland önskar jag du var min mamma.
Herregud, Phil. Jag mår redan lite illa.
Jag hatar den här känslan.
Och det blir bara värre och värre innan vi lyfter.
Det går fint. Farbror Phil är här.
Bra jobbat, killen. Försten redo.
Haley och Alex, nu kör vi! Prosit.
- Kommer. - Sätt fart, flickor.
- Okej. - Det är därför vi övar.
- Kom ner bara. - 15 sekunder. Klara?
- Jag tror det. - Då är det dags.
- Rakt ut till bilen. - Långsamt är smidigt,
- och smidigt är snabbt. - Rakt ut till bilen.
- Långsamt, smidigt, smidigt, snabbt. - Rakt ut.
Mycket bra.
Då kör vi.
Jag tror faktiskt att vi har några sekunder tillgodo.
- Det har vi inte alls. - Kom nu, pappa.
- Jag blir aldrig trött på det här. - Inte jag heller.
- Vet du vad som vore coolt, mamma? - Vad?
Om planet flög in i en storm och fick landa på en öde ö, som i Lost.
Är nåt fel, Cam?
Jag försöker inviga ett par ny vandrarskor.
Alltid samma sak. Alla män i min släkt har breda anklar.
En farbror kan bara ha utsvängda byxor.
- Svär. - Jag tror dig.
Men varför bär du vandrarskor?
Överraskning!
Vad nu, igen?
Hela familjen ska vandra varje morgon.
Och i slutet av veckan ska vi alla ta oss
- till vulkanens topp. - Varje morgon?
När Cam föreslog det visste jag direkt att du skulle älska det.
- Så det var din idé? - Ha den äran, Jay.
Tack, polarn.
Hej, älskling.
- Hon ler. - Vi ska vandra.
Ja.
- Jag är gravid, mamma. - Du måste ändå ta ditt dramamin.
Nån som är lite åksjuk?
Ja, jag kräks hela tiden.
Då är dramamin det du behöver.
Vad tusan gör du?
Jag försöker hålla henne vaken så att hon ska sova på planet.
Ingen gillar skrikande barn på flyget. Det är väldigt stressande.
Ja, i fjol satt jag bredvid en bebis hela vägen hem från New York
som inte var lugn en sekund, och det var ett rent helvete.
Jag var med dig på planet, och jag minns inte...
Jo.
Ah, du talar om mig. Mycket roligt.
Vi fick inga biljetter till Billy Elliot.
Han ville bara dansa. Det är som med mig.
- Fem timmar av det här. - "Jag vill bara dansa ballett."
Önskar att jag hade haft dramamin senast jag flög.
Det planet skumpade upp och ner, fram och tillbaka, vill jag lova.
Jag trodde att vingarna skulle ramla av.
Gör det själv då. Använd dina tänder.
Är det här den bästa vägen? Motorvägen då?
Lugn, gullet. Det handlar om att känna till vägen.
Jag skaffade collegepengar genom att köra mopedtaxi.
- Vet du vad det är för nåt? - Jaja, jag såg en köra om oss precis.
- Fort, vem sjöng Evil Woman? - Va?
ELO.
Var tusan är du, Phil?
Nu ska vi se. Tusan, jag missade svängen.
Du ska vara här hos mig.
Jag sa ju att ju närmare flyget vi kommer, desto mer panik får jag.
- Ja, jag vet, men Mitch... - Jag räknade med dig.
Så tack så mycket.
Hon är lite spänd, helt enkelt. En del är så från födseln...
Är det möjligt att köra långsammare?
Gissa var världens största vindkraftverk finns?
- Precis bakom mig? - Icke. På ön Oahu.
Jag funderar på att använda det i min sång om Hawaii.
- Vilken sång? - Sa inte mamma det?
Överraskning!
Hela familjen ska framföra en show för dig på din födelsedag.
Alla ska medverka. Phil har med sin docka.
Visst är det fantastiskt? Jay?
Ledsen, jag funderade bara på
hur tragiskt det vore att falla ner i den där vulkanen.
Säg inte så, Papi.
Inte än, gullet.
Du ser? Han är perfekt.
Se hur han tar kaffe utan att hälla choklad i det.
Så mogen han är.
Men Dylan då?
Dylan kan inte mäta sig med honom.
Fyra timmar tidigare
Haley, sätt fart! Vi åker om två minuter! Upp med dig!
- Herregud. - Åh nej. Är det i morgon?
Vad gör du här, Dylan?
Jag hade tänkt gå, men du somnade,
och eftersom du ska resa bort ville jag se på dig så länge jag kunde.
Du måste gå. Mina föräldrar kommer att tro att vi gjort nåt.
Fet chans.
Ut ur huset, och se till att ingen ser dig.
Jag kommer att sakna dig.
Med dig borta är jag en fånge i ensamhetens cell.
Ja ja ja, jättevackert, men dra nu!
Jag hatar den här känslan.
Och det blir bara värre och värre innan vi lyfter.
Det går fint. Farbror Phil är här.
- Bra jobbat, killen. Försten redo. - Tack
- Haley och Alex, nu kör vi! - Kommer.
Prosit.
- Sätt fart, flickor. - Okej
Det är därför vi övar.
- Kom ner bara. - 15 sekunder. Klara?
- Ja. - Ja.
Då är det dags.
- Rakt ut till bilen. - Långsamt är smidigt,
- och smidigt är snabbt. - Rakt ut till bilen.
- Långsamt, smidigt, smidigt, snabbt. - Rakt ut.
Mycket bra.
Då kör vi.
Jag tror faktiskt att vi har några sekunder tillgodo.
- Det har vi inte alls. - Kom nu, pappa.
- Åh nej. - Vad?
Mina nycklar!
Inte somna, gullet, inte somna.
Åh nej.
Nu har man nytta av sin mäklarträning.
Det ser ut som ett vanligt Porter & Sons-lås.
Ett litet ryck och vi är inne. Alla ombord.
Då kör vi, lugnt och sakta. Du knips.
- Du knips. - Ledsen.
Visar man bara tillräckligt många hus så lär man sig knepen.
Varje mäklare är egentligen bara en ninja i kostym.
En vanlig inbrottstjuv lämnar spår överallt, men inte jag.
Jag är helt spårlös.
Säkert att jag inte är för tung?
Du är lättare än min paintballutrustning.
Så där ja, då var vi inne. Avlastning.
Jag tar en tur.
- Är du okej? - Jadå, inga problem.
Vad gör du?
Jag gör det lite tuffare för nästa kille.
Man måste stiga upp tidigt för att...
- Är du okej? - Jadå.
Jag bara nästan dödade mig själv på brandbilen.
- Den är inte vår, den är Jaspers. - Känner ni honom?
Hur lyckades ni boka lektid med honom?
Nu kör vi! Kan vi... Ja.
Kolla, han ritar. Precis som Leonardo DiCaprio i Titanic.
Han går säkert på konstskola.
- Tror du han ritar oss? - Visst. "Oss."
Och där kom ögonkontakten.
Det är Dylan.
"Jag sitter fast." Ja ja ja, vilken liten primadonna.
Vi ska på valsafari och utforska den tropiska regnskogen.
- Tillbaka till naturen. - Det låter kul.
- Tack. - Tack.
Lystring alla resenärer.
Manny Delgado, gå till Gate 22A.
Kolla, morfar. Dramaminet funkar, jag är inte yr längre!
Akta glaset, grabben. Mina Ludlums!
- Jag är ledsen, morfar! - Ta det lugnt, det kanske gick bra.
Det är inte rättvist.
Ursäkta, damen. Är detta Manny Delgado?
- Ja. - Er sons namn finns på en flygförbudslista.
Vi har redan gått igenom detta vid incheckningen.
Han är inte den Manny Delgado.
Jag är bara en pojke som vill återinföra klädmodet inom resandet.
Vi vill bara ställa några frågor.
Det är ett misstag. Var är min man? Vänta.
- Den här vägen, damen. - Jay!
- Damen, den här vägen, tack. - Jay!
- Den här vägen, grabben. - Knuffas inte. Jay!
Kan du göra en dubbel? Jag reser med familjen.
Inga problem.
Det måste vara enklare att bo med en kille.
Livet hade varit enklare om jag varit gay.
Skulle du kunna byta fil?
- Såklart jag kunde byta stil. - Fil! På vägen!
Jag får sms. Vad står det?
Inget. Det var från larmbolaget. Det står att du haft inbrott.
- Va? - Det är inget! De tar hand om det.
- Kör nu bara! - Vad hände?
Okej, flygplatslek.
Välj en resenär och beskriv deras bakgrund.
Han där till exempel heter Henry.
Han ska till Phoenix och besöka sin farmor vars namn är...
För svårt, jag står över. Din tur.
Okej. Jag ser en kvinna så rädd att hon håller på att bryta samman
och vars man har övergivit henne.
Var? Vem?
Det är jag. Jag klargjorde tydligt för Phil att jag behövde ha honom här.
Det smittar. Mitchell är arg på mig med.
Han tror att han glömde plånboken för att jag inte hjälpte honom i morse.
Ledsen om jag är spydig.
Jag är bara lite irriterad på Cam.
Han svek mig i morse när jag behövde hjälp.
Det låter inte som honom.
Du bad honom om nåt och han vägrade?
Men han frågade aldrig. Allt han sa var:
"Lilys väskor måste packas och tidningen avbeställas
Det låter som ett rop på hjälp.
Det låter som att du förväntar dig att han ska kunna läsa dina tankar.
Vad är jag, synsk?
Det handlar inte om att läsa tankar utan om att känna till partnerns behov.
Vad sägs om att säga: "Hjälp mig?"
Inte ens det, varför inte bara säger "hjälp."
Då vet han exakt vad du vill och du behöver inte bli arg.
Jag är inte arg, bara...
Man vill tro att man befinner sig på samma våglängd som nån annan,
och sen är det lite nedslående att märka motsatsen.
Det är bara det.
Det som är frustrerande är att jag skulle göra allt för Mitchell
och det gör ont att han inte vet det.
Så, flygplatser, liksom, va?
Ja.
Sitter du och ritar?
- Det är inget särskilt. - Den plågade konstnären. Så klassiskt.
Ja. Det är en robot.
Det stämmer. Vad är det där bakom honom?
En dinosaurie. Det är till skolan. Vi har fått i uppgift att rita en serie.
Det fick vi också göra i åttonde...
- Han var 14. - Klaffen.
"Han är min själsfrände."
Vad är det du dricker?
Hej, pappa. Mest tonic, faktiskt, tack vare min nye sponsor här.
Jag är lite nervös inför att flyga.
Vad snackar du om? Du flyger ju hela tiden.
Ja, det började under de senaste åren.
Jag tror att jag är nervös eftersom jag har mer att förlora nu.
Själv då?
Jag tar en paus från semestern.
Vi har inte börjat än.
Jag tänkte att jag kanske inte får så mycket tid för mig själv,
med luauer, vandringar och talangjakter.
Är du inte glad att vi följer med?
Det är bara inte vad jag förväntade mig.
Känns det inte bra att veta att hela familjen är villig att släppa allt
för att få vara med dig och flyga över havet i en plåtkista?
Den där ska jag dricka upp.
Det är inte ni, jag älskar er.
Men det känns som att
Gloria gör allt för att inte behöva tillbringa tid med mig.
Det tror du väl ändå inte?
Kom igen, pappa. Det är så galet och gulligt.
Den kvinnan älskar dig.
Jag sa inte att jag inte var älskvärd.
Inte varje fru skulle betala för att flyga familjen till Hawaii.
Vart tror då alla att Glorias pengar kommer ifrån?
Vad hade du för dig i Japan?
Jag har aldrig varit i Japan.
Du var inte i Osaka i november 2003 för att gå på en elektronikmässa?
Jag var fyra år gammal.
Nu räcker det. Varför frågar du inte ut nån annan?
Såg du inte tanten med käppen?
Tänk om hon har en keramisk kniv i den som metalldetektorn inte kan se?
Men istället trakasserar ni en liten kille.
Damen tycks veta en hel del om att smuggla ombord vapen på flygplan.
Såklart, jag är från Colombia.
- Har ni nånsin varit i Japan? - Jag skulle vilja ringa ett samtal.
Mina damer och herrar, påstigning för flighten till Maui
inleds om några minuter.
- Sluta snurra, Luke. - Ledsen.
Få nu flygplatsen att sluta snurra.
- Vi klarade det! Claire! - Tack gode Gud att ni är här.
- Hej. - Hej, älskling.
- Jag är så ledsen. - Det var mitt fel.
- Det var inte ditt fel. - Jag borde ha vetat vad du ville ha.
- Är du full? - Typ.
En gång var jag en vecka i Cancun.
Som, i förbigående sagt, inte motsvarade hajpen.
Kan nån säga vad tusan det är som pågår?
Vi är nästan klara, sir.
Så ni och er son reser ihop?
Ja.
Varför reser ni då hem på olika datum?
För att han ska resa hem med sin familj.
- Va? - Överraskning!
De stannar bara i sex dagar. Resten av tiden är det bara vi två.
Verkligen?
Jag ville ha lite tid ensam med min man,
dricka drinkar vid poolen, sova länge på morgonen.
Jag kunde inte älska dig mer än vad jag gör just nu.
- Jag har också hittat ett nakenbad. - Jag hade fel.
Trevlig resa, mr Jackson. Det är precis till vänster.
- Underbar. - Tack, den är original.
- Han menade Lily. - Det vet du inte.
Du har en ny snygging klockan fem.
Jag tror att han är konstnär.
- "Valsafari." - Valsaffran.
- Safari. - Saffran.
Det duger.
Trevlig resa, herrn.
Fort, din zombieimitation.
Hon har väl inte druckit?
Nejdå, inte alls. Hon bara skojar.
Gör Frankensteins brud. Underbart.
Översättning: Erik Iancovici, DDS
SWEDISH