Den 6. oktober besvimte hele kloden i to minutter og 17 sekunder.
Hele verden så framtiden.
Hvor er Simon?
Bra. Jeg fant deg.
Jeg gjør mitt beste for å få deg gjeninnsatt.
-Hva skal gjøre inntil da? -Du sa du så flere ledetråder
fra visjonen din. Jobb med dem.
Jeg så at noen druknet meg i framtidsglimtet mitt.
Jeg følte at jeg fortjente det som skjedde,
som om jeg hadde gjort noe galt.
Fyren som leder det ser ting på en veldig positiv måte.
Du burde sjekke det. Kanskje han kan hjelpe deg.
Du kan kalle meg Flosso.
-Og jeg er en skurk. -Dem, kom hit. Dette må du se.
Så vidt vi vet, mistet hvert eneste menneske på hele planeten
bevisstheten på nøyaktig samme tidspunkt, ikke sant?
Dette var i Detroit.
Rett der. Se akkurat der.
Hvem i helvete er det?
Og hvorfor var de våkne?
Du må i det minste la meg betale for kaffen din.
Det er ok. Jeg hadde ingen planer uansett.
Han er ikke skummel eller noe, jeg ville bare hatt det bedre om du var her.
Jeg er rett her om du trenger meg.
Flott. Og kan du se om du kan få vekslepengene i smått?
Kan jeg spandere en kopp kaffe på deg?
Det går fint. Jeg skal ta en med meg.
Kan du ikke si hva som gjorde deg opprørt tidligere?
I framtidsglimtet mitt
var jeg under vann.
Noen druknet meg.
Og til slutt var jeg død.
Folk spør meg hele tiden om å tolke det de så, og...
...jeg kan ikke det.
Til syvende og sist er det ditt ansvar å tolke.
Men hvordan kan det at jeg drukner være bra?
Hva om du blir døpt? Ville ikke det være en god ting?
Men hvorfor kjempet jeg imot?
Jeg beklager å måtte si at jeg har mistet mer enn en person
under dåp med full neddykking.
Vann kommer opp i nesa deres, de får panikk, glir unna.
-Men jeg døde. -Eller besvimte.
Poenget mitt her er at disse visjonene bare er korte glimt.
Du ser bare en liten del av det. Tenk på Jesus og hans offer.
For disiplene hans var det en tragedie
fordi de ikke så den store sammenhengen.
Det er en ny virkelighet for alle som kom etter.
Er det hva du tror skjer nå?
Det er ikke skjebnen mot den frie viljen.
Det er skjebnen og den frie viljen.
Men hei, jeg er bare en superreligiøs raring.
Og du trenger ikke å tro på noe av det jeg sier.
Men hver dag
setter Gud noe godt inn i livet ditt.
Omfavn det. Og la alt det andre falle bort.
Utfordringer vi står overfor er å innse at svarene
på de fleste brennende spørsmålene våre kan ligge rett foran oss.
HJELP OSS
Sikkert at du ikke vil prøve Tofurky soy cheese steak'en vår?
-Det er dagens. -Jeg er sikker.
Skulle ønske jeg kunne hjulpet deg mer,
men siden jeg ikke vet hva du leter etter...
-Ikke jeg heller. Takk uansett. -Ja, ikke noe problem.
NYE LOKALER!
-Når flyttet dere? -Omtrent en måned siden.
Det brant hos oss under blackouten.
Heldigvis fikk jeg pengene mine før forsikringsselskapet gikk konkurs.
Hvor holdt dere til før?
Jeg sier ikke at han er dårlig. Jeg synes bare de fleste religioner er klubber,
laget for å holde noen folk innenfor og stenge andre ute.
Om det får deg til å ha det bedre i livet ditt, hvilken rolle spiller det da?
Jeg er glad du har det bedre, jeg vil bare du skal være forsiktig.
Vet du hva? Kanskje dette ikke var en god idé.
Selv når medisinen hennes virker, er hun... rar.
-Og den er uforutsigbar. -Hei, jeg vil være sammen med deg.
Så det er ikke noe å være redd for, ok?
Greit, men hvis du vil stikke, så forstår jeg det.
Mamma, dette er vennen min, Bryce. Vi jobber sammen på sykehuset.
Ikke ta på håret mitt. Du skremmer vekk sommerfuglene.
Så dette er grunnen til alle penniene.
-Tok du med pennier? -Ja, jeg fikk mange i dag.
-Er du lege? -Ja.
Jeg er blitt truffet av lynet seks ganger.
Jøss.
Kan jeg hjelpe til med veggen?
Bare bruk de det står "1989" på.
Det var det året Nicole ble født.
Fint.
Hele greia er en hyllest til henne.
Det sa du aldri.
Du har aldri spurt.
Vi snakket faktisk akkurat om et spørsmål som har plaget oss.
Tror du Gud forårsaket framtidsglimtet?
Framtidsglimt? Hva så? Folk syter om det, bu-hu.
Det er ikke verdens ende.
Jeg har en hallusinasjon hver dag, ingen bryr seg om det.
Og om du vil lære om Gud,
det noen kaller tilfeldigheter...
...er virkelig Guds verk.
Ja, det passer perfekt.
-Fant en. -Limet ligger der.
Og sett på musikken, kan du det?
Ja visst.
Kom igjen, jenta mi. Vis ham hvordan man gjør det.
Jeg kommer med gaver.
Sønnen din bruker størrelse fire i sko.
Den fysiske terapeuten hans heter Joanie.
Og til slutt, disse ble tatt før blackouten.
Vi har hatt familien din under overvåking en god stund.
-Hei. -Hei, vi har en ledetråd
på den savnede kvantefysikeren vår. LAPD og SWAT bakker oss opp.
-Hvor fant du dem? -Sporet ambulansen til en restaurant
som har vært forlatt siden blackouten.
Infrarøde søk viser fire stykker inne. Vil du være med på pågripelsen?
Send meg adressen.
Om du bryr deg om sønnen din,
bør du vurdere det neste svaret ditt nøye.
Hvor mange
elektronvolt ble generert?
CERN kan generere opp til 500 terra-elektronvolt.
Er jeg i nærheten?
Du er... du tenker for snevert.
Vi overskred petra-elektronvolt barrieren.
Genererte dere mer enn en kvadrillion elektronvolt?
Slå den ned!
Og hva med tachyonisk mørk materie? Fant dere det?
Vi var nære.
Vi fant ladningskonjugasjon. Det er en sammensmeltning i tidssymmetri.
Hva har vi? Hva har vi?
Rydd opp i dette. Bli kvitt dem.
Bombe!
Bomben var innstilt på 842.3 megahertz.
Det er byråets frekvens.
Vi kom kjørende inn her, og radioene våre detonerte eksplosivene.
-De er ikke vanlige kidnappere. -Nei.
De sender en klar melding: "Ikke dra steder du ikke er invitert."
"Ikke dra til Pigeon, Utah." "Ikke dra til Washington, D.C."
Men det slår meg at, om Mark så dem i visjonen sin,
så de ham også.
Siden 6. oktober
har de visst at du og Mark har stått i sentrum av dette.
Hvordan de planlegger å bruke den kunnskapen,
er det vi trenger å finne ut av.
Hei. Du er Nicoles venn fra i ettermiddag.
Bryce. Vi jobber sammen på sykehuset.
-Akkurat. Føler hun seg bedre? -Hun er faktisk bedre.
Det er grunnen til at jeg er her for å snakke med deg i kveld.
Hør her, hun er en flott jente. Og hele denne greia,
denne religion-greia... Jeg er ikke sikker på hva du selger her.
Men jeg vil bare forsikre meg om at hun ikke blir skadet.
Vel, jeg er ikke sikker på om du vil tro meg, Bryce, men...
...jeg selger ingenting.
Jeg mottar bare en gave fra Gud fra en visjon av meg selv 29. april.
Det jeg så åpnet meg opp for ideen om at alles formål
er å gi og motta kjærlighet. Så enkelt.
Jobben min er å gi den beskjeden
til så mange mennesker som mulig.
Ingen er noen gang blitt skadet av litt mer kjærlighet i livene sine.
Hva er du redd for?
Gud har plassert oss her,
på dette tidspunktet, for å gjøre noe!
Gud tar seg inn i den menneskelige historien
på en måte som aldri har skjedd før!
Og du, du er rett
i sentrum av alt sammen!
THE CROWN CHEESE STEAK HJELP OSS
-Dra til helvete, Lloyd. -Du har all rett til å hate meg, men...
Jeg hater deg ikke.
Jeg skulle bare ønske du stod bak åttern da jeg kommer brasende gjennom.
Hei!
-Vent, vent, vent. -Et lite råd.
Ta avtrekkerfingeren neste gang.
Få den tilbake!
Sjekk det virtuelle videoarkivet, se hva vi har på denne bilen.
Jeg var redd for at dette var min eneste sjanse.
Hvordan i helvete fant du oss?
Du ringte meg.
Vi snakket sammen på telefonen i framtidsglimtene våre.
Nå er det på tide at du forteller meg alt.
De smertestillende pillene jeg ga deg burde virke nå. Hvordan føler du deg?
Jeg har hatt det bedre.
Vel, det gikk vel ikke akkurat helt som planlagt, gjorde det?
Jeg ville gitt deg fingeren,
men jeg har snart ikke flere igjen å avse.
Jeg improviserte. Jeg måtte det. Vi fikk ingen resultater.
Og vi måtte trekke mistanken vekk fra deg.
Jeg tror vi har etablert det for i kveld, om ikke annet.
Glem det. Jeg er ferdig med å være hora di.
Jaså?
Så da antar jeg du ikke har noe imot om jeg snakker med myndighetene
om mannen i denne videoen.
I dette øyeblikk tror verden
at du og Simcoe forårsaket denne blackouten ved et uhell.
Hva om de finner ut at dere var våkne mens det skjedde?
6. OKTOBER 2009 BLACKOUT-DAGEN 07:30
"Så vi vandrer ikke lenger ut så sent i natten,
selv om hjertet er like elskende,
og månen like lys.
For sverdet vokser ut av sliren,
og sjelen utmatter brystet,
og hjertet må stanse for å puste,
-og kjærligheten selv..." -Hun vil klare seg.
-Det vil vi alle. -"...natten laget for elskende."
Jeg kan ikke tro at far er borte.
"...vi vandrer ikke lenger ut,
i månelyset."
Ok, vel, jeg må ta meg av begravelseshjemmet.
Men jeg ser deg hjemme. Jeg blir ikke lenge.
Det går fint.
Dette er ikke veien til begravelseshjemmet.
-Du skal ikke dit, mr Campos. -Hva snakker du om?
Jeg har instrukser om å levere deg på helikopterflyplassen.
Derfra blir du fraktet via luften til din endelige destinasjon.
Jeg er midt i min fars begravelse.
-Hva i helvete er det som skjer? -Jeg vet ikke.
Jeg bare kjører. Denne billetten er din. Sjefen min vil kontakte deg.
DIVISJONSSLUTTSPILL
-Heia laget. -For Detroit, andre basespiller,
nummer 17, Richie Finkel!
Nå har jeg snart fått nok. Hvem i helvete er dette?
Det er ikke du som stiller spørsmålene her.
Du har vært en del av dette siden du var 13.
Vi har gitt deg stor frihet.
Faktisk har vi ikke bedt deg om mye opp gjennom årene.
Sannheten er at du har hatt det ganske lett.
Så nå vil vi at du gjør nøyaktig som vi sier.
Gå til setet ditt. Vi har dårlig tid.
Sett deg ned.
Du har en bøtte med popkorn foran deg.
Begynn å spise det.
Det er en ring i esken.
Sett den på deg.
Sett den på deg nå. Vi har dårlig tid.
Vi ber om deres oppmerksomhet. For Samuels slår nummer ni,
Rick Guthrie!
-Ja? -Lytt til instruksjonene mine nå.
Gå inn i nærmeste tunnel.
-Hallo, Simon. -Hva i helvete er det som skjer?
Gi meg ringen tilbake.
Følg meg.
NÅTIDEN
Mr Campos? Jeg trenger deg i seng. Nå.
-Vet du hvor ofte jeg hører det? -Sett deg.
Hva er det som tar så lang tid? Jeg var klar for seks timer siden.
Du kom inn med hjernerystelse. Så vi måtte holde deg her til observasjon.
-Betty, jeg visste ikke at du brød deg. -Betty?
Barnelegen min. Du minner meg om henne.
Jeg var så forelsket.
Klar, gutt?
Hentet medisinen din på apoteket.
Sørg for å ta alle dosene. Jeg vil ikke få deg tilbake.
-Ja, Betty. -Du kan ta ham.
Halleluja. Lakenene klør.
Maten er grusom.
Jeg liker ikke at folk ser på meg når jeg sover.
Er alt dette virkelig nødvendig?
Du ble kidnappet og torturert. Det er for din egen sikkerhet.
Vel, med all respekt, jeg kan beskytte meg selv.
Med all respekt, det kan du ikke.
Du er offisielt anholdt for etterforskning inntil videre
av WMD-direktoratet innen FBIs Nasjonale Sikkerhetsavdeling.
-Jeg meldte meg frivillig. -Og vi setter pris på det,
men fra nå av eier vi deg.
-Er jeg arrestert? -Jeg vet ikke.
-Har du gjort noe ulovlig? -Ikke med mindre det er ulovlig
å bli kidnappet foran sin egen sønn,
og slått halvt i hjel og holdt fanget, nei.
-Forklar meg... -Jeg må gi ham det.
Han fant dem.
Han er ustyrlig.
Ustyrlig eller ikke, Mark klarte det vi andre ikke kunne.
-På egenhånd. -Janis tar med Campos tilbake hit
-fra sykehuset. -Når hun gjør det,
del opp disse to og sammenlign historiene deres.
Jeg skal liksom føle med deg, mr Simcoe,
men under omstendighetene må du unnskylde at jeg ikke gjør det.
Du har visst at det ville komme en ny blackout.
Hvorfor stod du ikke frem?
Jeg vet ikke hva du vil jeg skal si deg, agent Benford.
La oss begynne med sannheten.
Hva med dette? Tjue millioner mennesker døde,
muligens på grunn av noe jeg gjorde.
Jeg har en visjon der en full mann sier til meg at en ny blackout er på vei.
Ikke noe mer informasjon, ingen sammenheng, ingen utdypning.
Så fortell meg gjerne, under omstendighetene,
-hva du ville jeg skulle ha gjort? -Hva med å kontakte myndighetene,
-og advare dem litt? -Sånn som du gjorde?
Hvorfor kom du ikke hit
og fortalte kollegaene dine at det blir en ny blackout?
-Vi snakker om deg her. -Greit.
29. april, dagen i visjonene våre,
ringte du meg.
Og med tanke på hvor du var,
må du ha hatt en jævlig god grunn.
Jeg må vite din side av saken, og akkurat nå
forteller du meg ikke alt. Faktisk forteller du meg ingenting.
Og nei, teknisk sett er du ikke arrestert akkurat nå.
-Bra. Kan jeg gå da? -Dagen er ikke over enda.
Når kan jeg treffe Lloyd? Jeg må snakke med ham alene.
Hører du ikke hva jeg sier? Du gjør ingenting alene.
-Han er i debrifing hele dagen. -Vel, kan jeg gå hjem først, i det minste?
Du bor på et hotell.
De har en sånn utrolig dusj som spruter vann på deg i alle retninger.
Og håndklærne... hvite, myke, varme.
Er du seriøs?
Funker den driten der faktisk på kvinner?
Jeg prøver ikke å forføre, men å avvæpne, fysisk sett.
Et ustabilt element transformerer seg.
Jeg tror folk er litt mer ærlig når du...
...avvæpner dem.
-Hva er det som skjer? -Jeg vet ikke.
Noe merkelig... Det er noe merkelig.
-Vil du ha litt vann eller noe? -Nei, jeg er ok.
-Jeg er ok. -Du er definitivt ikke ok.
-Penicillin. -Er du allergisk?
-Ja. -Ok. Hjelp!
-Anafylaktisk... -Ok. Hjelp!
Ok. Hold ut. Hold ut.
Royal Toronto Flight 67 fra London
ankommer nå ved gate 122.
-Seriøst? -Jøss.
Trodde du virkelig at du kunne dra fra landet uten å bli lagt merke til?
"Landet" er et så vidt begrep. Det er Canada.
-Kom igjen. -Hvor skal vi?
Gate D-12. De holder en flight tilbake til LA.
Jeg er lei av å bli fortalt hva jeg skal gjøre, når jeg skal gjøre det...
Å bli behandlet som en kriminell? Venn deg til det.
Du kan ikke tvinge meg til å bli med deg.
Ja, du har rett. Jeg kan ikke det.
Men det kan de.
24 timer i Toronto. Det er alt jeg ber om.
Jeg beklager det i sted. Virkelig. Men det er viktig at jeg er her.
Viktigere enn den globale blackouten? Spillet er slutt, Simon.
Det er noe personlige greier som skjer med familien min.
Det er viktig. Det er noen ting på gang.
Hør her, jeg er veldig lei for at søsteren din rømte.
-Jeg er det, men vi kan ikke la deg dra. -Hvordan vet du om Anabelle?
Politirapporter.
Moren din har skrevet til henne i kontaktannonsene i The Globe and Mail.
Du er ikke den eneste som kan jobben sin.
Jeg sa jeg skulle være her for å hjelpe med å finne henne.
Vær så snill. Det er viktig.
-Wedeck. -Det er Janis, sir. Jeg har ham.
Bra. Få den ekornaktige drittsekken tilbake hit nå.
Faktisk har jeg lyst til å avvente det.
-Jeg lytter. -Han sier han er her
på grunn av søsteren, men jeg tror det er noe mer enn det.
Det er bare en magefølelse, men kan jeg ta 24 timer til å se det an?
Du får kvelden.
Men sørg for å holde den kjøteren i bånd, hører du det?
-Ja. -Bra.
-Det er for stramt. -Bu-hu.
-Det er ukomfortabelt. -Gå lenger enn 30 meter fra meg,
og jeg skal vise deg ukomfortabelt.
Ok, fort deg. Få på deg klærne før jeg ombestemmer meg.
Dere politifolk. Bare makt og trusler.
Jeg kunne gjort dette med buksene på, vet du?
Vel, hensikten min var å destabilisere.
Fysisk sett.
Fort deg.
-Kjære? Herregud! -Hei.
-Hva skjedde med deg? -Jeg er ok.
-Du ser forferdelig ut. -Dette er vennen min, Janis.
-Janis, dette er brødrene mine. -Hallo.
-Graham, Adam, hva er det som skjer? -Er du ok?
-Jeg har det bra. -Greit, filmstjerne.
Du skulle sett den andre fyren.
Jeg var så stolt av å høre at Simon har blitt med i FBI.
-Jeg antar han har vært hjelpsom. -Ja, han har vært veldig hjelpsom.
Hallo? Ikke nå!
Journalister. Ringer fortsatt hver dag.
Slo leir ute på plenen etter pressekonferansen.
Min Simon. En slik kjendis.
Er du sekretæren hans?
-Nei. -Mer en... en medarbeider.
Etter at faren deres døde, var Anabelle i sjokk.
Etter noen dager kom blackouten. Hun skrev en beskjed.
For mye tristhet hjemme. Drev henne bort.
Jeg drev henne bort.
Det er ikke sant. Ikke vær så pompøs.
Jeg forstår ikke halvparten av hva han sier, men han er en skatt.
Alltid passet på lillesøsteren sin.
Kommer hjem hver måned for å hjelpe oss med å passe på henne.
Var dere nære?
Ja.
Hun er bare 15.
Jeg skal ta en kjapp dusj før vi drar.
FYSIKKENS TAO
KURT VONNEGUT JR. SLAKTERHUS FEM
-Kule stener. -Det er en historie bak dem.
Han hadde det vanskelig da vi først flyttet hit.
Han var liten for alderen, og guttene i nabolaget pleide å erte ham
på grunn av aksenten hans. Vel, han mistet den aldri.
Og en dag sperret de ham inne i et smug og banket ham opp stygt.
Hovedpøbelen gikk på søndagsskole rundt hjørnet.
Simon marsjerte rett inn i kirken
og dro til guttens bakhode med en Superman-matboks.
Han hadde fylt den med sten. Slo ut pøbelen helt.
-De guttene plaget ham aldri igjen. -Det tror jeg på.
Simon har alltid vært litt utenfor i denne familien.
Smartere enn oss alle. Annerledes.
Men det er en ting han har fra meg.
En egenskap som sier meg at han definitivt er sønnen min.
Pokker!
Den gutten lar ikke noen herse med ham. Han tar alltid hevn.
Phillip?
Det er meg, Simon. Jeg vet du er der.
Jeg tok med noen sardiner til Samantha fra det fiskemarkedet hun liker.
Jeg har også en førsteutgave av en 78-plate
av Dark Is the Night, Cold Is the Ground.
Det er Blind Willie Johnson, Phillip.
Simon Campos. Hvor i helvete fant du en førsteutgave av en 78-plate?
Denne sangen ble sendt til verdensrommet i romskipet Voyager.
Om romvesener noen gang faktisk hører på den,
vil de tro at vi er mye kulere enn vi egentlig er.
Hvorfor er du her, Simon?
Jeg ser de walisiske bueskytterne har gått inn i flankeringsposisjon.
Har Henry holdt talen sin enda?
Å, ja.
"Denne historien skal den gode mann lære sin sønn,
og Crispin Crispian vil aldri dra forbi,
fra i dag og til verdens ende, men vi i den..."
"Vi få, vi lykkelige få, krigens..."
"...krigens brorskap."
Hva? Jeg liker Shakespeare.
Seriøst?
Trodde du ærlig talt at FBI ikke ville sjekke telefontrafikken din?
Så, hvor mye har det vært, ti samtaler fra ham de siste få ukene?
-Mer eller mindre. -Hva det enn er du skal si,
må det være viktig nok for at du vil lyve, manipulere og rømme fra FBI.
Så vær så snill...
-...fortsett. -Det var litt av en pressekonferanse.
Du kan ha satt partikkelfysikkens arbeid tilbake med hundre år.
Phillip, du er den eneste professoren jeg noen gang har hatt
som jeg vet er smartere enn meg.
Tror du en partikkel-akselerator kan ha generert en slags...
...dekoherensbølge?
Vel, om eksperimentet på NLAP skapte et tachyonisk smell,
så ja, uten tvil
kan det ha fått menneskets bevissthet til å glimte fremover i tid,
idet bølgen beveget seg gjennom.
Så si meg, hvordan kan vi bygge noe som holder oss i nåtiden?
-Det er umulig. -Nei, det må være mulig.
Vi må forankre bevisstheten om det kommer en ny bølge.
-Vi må bare finne en måte. -Simon...
Vi må beskytte oss selv mot effektene av en ny blackout.
Det er ingenting jeg kan gjøre med de 20 millionene som døde 6. oktober.
Vær så snill. Hjelp meg med å redde de millionene som vil dø
om dette skjer igjen.
Så, sagt enkelt,
nøyaktig hva var det dere to snakket om?
Den utformingen jeg lagde som dukket opp i Somalia,
Phillip var rådgiveren min på den.
Han var mentoren min gjennom hele doktorgraden min. Han var et geni.
Jeg trenger svar. La oss bare si at FBI ikke jobber
i den farten jeg er vant til.
Noen ville si det høres ut som kontrollproblemer.
-Kanskje noen. Ja. -Terapeuten min sier kontrollproblemer
bunner i frykt.
Terapeuten din har rett.
Dette er et grått område, og det skremmer meg.
Dette er hyggelig.
Jeg spiser mye takeout... ved pulten min. Alene.
Det høres trist ut. En søt jente som deg.
-Ingen kjæreste, ingen barn. -Jeg tar den, mamma.
-Takk, kjære. -Pass på ryggen din.
-Takk. -Bare hyggelig.
Jeg bryr meg ikke om en vitenskapsjobb,
eller det faktum at han er på TV overalt.
Han er fortsatt barnet mitt, vet du.
Jeg husker at jeg kysset de oppskrapte knærne hans som om det var i går.
Morsrollen er merkelig sånn.
Simon, vær søt og ta det.
Det er en overraskelse. Onkelen deres, onkel Teddy.
Onkel Teddy.
Simon.
Da jeg hørte at du ble kidnappet ble jeg så redd.
Takk og lov at du er ok.
Det er en praktfull Côtes du Rhône fra Saint-Gervais.
Teddy har alltid med eksotiske viner til oss fra reisene sine.
Forsiktig nå. Det er bare 15 flasker igjen i verden.
Jeg gir meg selv medisiner.
Så er dere bror og søster?
Teknisk sett er jeg en fjern fetter.
-Teddy fikk oss til å flytte til Canada. -Jaså?
Faktisk var det på grunn av Simon.
IQen hans var veldig høy.
Men han var dårlig i timene.
Kjedet seg selvfølgelig.
Jeg ville sørge for at ikke hans eksepsjonelle potensial
gikk til spille.
Han begynte på Universitetet i Toronto da han var bare 13.
Og det ble etterfulgt av Unge Fysikere, doktorgraden,
-Post-op ved NLAP... -Post-doc, ikke post-op.
Kan vi avslutte denne Dette er ditt liv -episoden, takk?
Jeg tok meg aldri tid til å få mine egne barn.
-De er en velsignelse. -Angrer du?
Nei. Jeg har disse folkene.
Jeg kan aldri gjengjelde det de har gitt meg.
Skoleoppsetninger, hockey-kamper, bursdagsselskaper...
-Hold kjeft. -Simon!
Alt jeg har lært om familie, har jeg lært ved dette bordet.
Ikke bry deg om det. Alt er et spill.
-Hva er problemet ditt? -Det går fint.
Rødvin gjør ham slem. Faren hans var sånn også.
Hvordan våger du å nevne ham? Du har ingen rett til det.
Du ble brakt hit for å bevitne et eksperiment
som vil forandre menneskeheten for alltid.
Et eksperiment som ikke kunne utføres uten deg.
Det eneste jeg har jobbet med det siste året...
På NLAP.
Eksperimentet som inntraff for nøyaktig
ett minutt og 47 sekunder siden.
Hva har du gjort?
Drepte antakelig millioner av mennesker.
Vi regner med straff mot de som til slutt blir funnet ansvarlige.
For en tilfeldighet at faren din gikk bort
akkurat når han måtte gi deg et alibi.
Var det ikke en slags jaktulykke?
Et privatfly vil ta deg med tilbake til Toronto nå.
Luftfartsverket vil ikke ha papirer på den flighten.
En ting til.
Når folk spør deg hva du så i framtidsglimtet ditt,
så lag en historie og hold deg til den.
Hører du det?
Det er lyden av at hele verden våkner.
Mr Flosso har en plan for alle tankene du tenker.
En jaktulykke? Må være forsiktige med de haglene.
-Bruker du dem feil, kaboom! -Du drepte ham.
Du drepte faren min.
Nå har jeg fått en drapshistorie.
Hallo?
Herregud! Kom fort! Det er søsteren din, Anabelle.
-Det er ikke mulig. -Hvor er hun?
Simon. Den telefonen. Den er ikke til deg.
Dette er FBI Agent Janis Hawk. Skiltnummer 309817.
-Jeg må spore en samtale. -Alle, hei, jeg er ok.
Hvor er du, kjære?
Jeg er i New York hos Havnevesenet.
Jeg har en bussbillett.
Jeg vil komme hjem.
-Jeg elsker dere. -Hvorfor gjør du dette?
Du har tatt imot hjelp fra oss i 20 år.
Du trodde da ikke at det kom uten en pris.
Du ba meg om å gi deg data.
Og fortelle deg når vi skulle utføre eksperimentet, det er alt.
Å drepe faren min, og ta Anabelle, det var aldri en del av planen.
Avtalen er hva enn vi sier den er.
Og akkurat nå vil vi at du samarbeider. Anabelle er bare forsikring.
La oss gå en liten tur, skal vi det?
Det var ringen som holdt meg våken, var det ikke?
En slags innretning for kvantesammenfiltring.
Hva vet jeg? Jeg er bare en mellommann.
Jeg tror du vet. Det jeg fortsatt prøver å finne ut, er hvorfor
du ville ha forårsaket en blackout i utgangspunktet.
Spiller ingen rolle. Det viktigste er at du fortsatt gjør som du får beskjed om.
Og ikke tro at professoren din kan hjelpe deg.
-Du drepte ham. -Dette er siste advarsel.
Trosser du oss igjen sender vi Anabelle hjem til deg bit for bit.
Nei.
Jeg tror du bløffer. Dere trenger meg.
Ellers ville jeg ikke vært i live akkurat nå.
Jeg vil snakke med folkene som trekker i trådene.
Det vil ikke skje.
Du skjønner, jeg tror det vil det, for jeg sender dem en beskjed.
Og den beskjeden... er deg.
Du aner ikke hva du gjør!
Jo, det gjør jeg.
Jeg kutter ut mellommannen.
Synd med emfysemet ditt. Det vil gjøre dette...
...så lett.
Minuttvolumet ditt sulter
hjertet og hjernen din
for verdifullt oksygen.
Til slutt...
...hjertestans.
Merkene på brystet ditt
er bare mine forgjeves forsøk på gjenoppliving.
Dette er for faren min,
din patetiske drittsekk.
Jeg lar meg aldri herse med.
Og jeg tar alltid hevn.