Den 6. oktober besvimte hele kloden i to minutter og 17 sekunder.
Hele verden så framtiden.
Jeg så en drukne meg. Hvordan gjøre bot for noe jeg ikke har gjort ennå?
Han du kanskje ligger med om et halvt år,
var nettopp i stua, og jeg har ikke dratt ham hit. Det har du!
Den gamle atferden er der igjen, Mark.
Det handler om tillit, og vi stoler ikke på hverandre mer.
Jeg hadde et syn om Fiona Banks. Kanskje hun så meg.
Jeg vet hvorfor du ringer. Hadde med Rutherford-saken å gjøre.
Du har oppført deg merkelig i noen uker, du.
Blå hånd. Det sto på Marks tavle.
Kjære Celia.
Jeg vet ikke etternavnet ditt eller hvor du bor.
Men jeg vet du har to små gutter. Tvillinger, tror jeg.
Jeg vet du ikke hadde framtidsglimt.
Jeg forstår hvor skremmende det er og hvor maktesløs du føler deg.
Men du skal vite at du ikke er alene.
WWW.ALLEREDEGJENFERD.COM
VI VET DU ER EN AV OSS
Mailer du den andre kjæresten?
Nei, vi slo opp.
-Dette er bare porno. -Ja vel.
Har forberedende rettsmøte, så du når meg ikke.
Ikke glem at vi må gi grønt lys for korrekturen.
-Bryllupsinnbydelsen. -Akkurat.
-20 dollar på at navnet mitt blir feil. -100 på at mitt blir feil.
De sier at par med navn som ofte skrives feil,
-lykkes best. -Sier du det?
Møt meg på trykkeriet klokka 18.
-Kan du ikke du bare velge? -Det hørte jeg ikke.
Du har jo så god smak. Jeg trenger ikke være der.
Slå dem flate!
Blir kanskje litt sein i kveld. Må vikariere på AKM for Sally.
-Jeg prøvde å slippe. -Du trenger ikke forklare deg.
Siden Crosby er bortreist, er det ingen andre.
Du trenger ikke forklare.
Jeg stoler på deg.
Fint. Jeg stoler på deg òg.
Alt jeg sier, blir helt feil.
Selv når vi har en fin tone.
Ting har forandret seg for alle. En ny verden.
Da savner jeg den gamle.
Å?
Da du pleide å sovne på sofaen min av å spille Madden til klokka 04.
Mener du ikke sovesofa? Og at jeg moste deg til klokka 04?
-Hva? -Ja, nettopp.
Du moste meg aldri. Du...jukset.
Det var det du gjorde.
Det du kaller juks, er det jeg kaller en måte å endre spillet på.
-Noe nytt om agent Hawk? -Hun er over det verste.
Tilbake på jobb om et par uker.
Var disse innblandet?
Vi fulgte håndavtrykket fra han som skjøt Janis.
Førte oss til huset der vi fant dem.
Det blå håndavtrykket? Det er fellestrekk.
Å? Hva da?
Munningsavtrykk, kruttslam og kulebane
tyder på selvforskyldte skuddsår.
Selvforskyldt? Tror du dette er en selvmordspakt?
Må det. Men hvem plasserte likene
og dekket over dem?
Alle hadde alkohol i seg. Hun hadde ecstasy og heroin.
Dem, hvem er de?
Jason Martinez, 37. Gift, to barn.
Dette er Diana Davis, så langt uten pårørende.
Og Ian Rutherford, 25.
Britisk statsborger. Meldt savnet fra et lasteskip som lå i Long Beach.
RUTHERFORD-SAKEN
-Rutherford-saken din? -Ja.
Det er to mulige...
Her er den.
-Det var... -Vent.
-Hei, Aaron. -Står til, Jack?
En fyr venter på deg som har tjenestegjort med Tracy.
-Hva gjelder det? -Er du Aaron Stark?
Korporal Mike Willingham.
Tenkte å kontakte deg, men har vært opptatt
med å skaffe meg jobb og bosted.
Det er tøft og bli sivilist igjen.
Især sånn det er nå. Håper det bedrer seg.
Ja.
Unnskyld at jeg kom til arbeidsplassen din,
men jeg lovte Tracy å gi deg dette hvis det skjedde noe med henne.
-Hvordan fant du meg? -Jeg finner deg bestandig.
Nå trenger du denne mer enn jeg.
Jeg har ikke sett kniven siden Tracy dro for fire år siden.
Men...
Nå forstår jeg hvordan jeg kunne gi henne den i framtidsglimtet.
Hun sa den bringer lykke. Kanskje det er noe i det.
I to år har jeg måttet høre på folk si at jeg må legge det bak meg
og godta hennes skjebne.
Men jeg visste jeg ville få se henne igjen.
Og så kommer du...
Det kommer til å skje.
Takk, Mike. Takk skal du ha.
Hvorfor beslutter en kopimaskinselger, en bibliotekar og en skotsk journalist
seg for å møtes og skyte seg?
Fordi trykkekunsten er død?
Gough, hils på synet ditt.
Dere kjenner Fiona Banks. MI6.
-Rett fra flyet fra London. -Fint å treffes igjen...
...for første gang.
Ja. Hyggelig å hilse på deg.
Selvmord er vel for trivielt for MI6.
Ian Rutherford ble meldt savnet fra et lasteskip for to uker siden.
Ambassaden ble underrettet.
Jeg så rapporten og kom hit fordi...
Fordi du visste du ville jobbe med saken fra framtidsglimtet.
Vel og bra, men hva har vi her og nå?
Da jeg fant ut at de tre begikk selvmord,
sjekket jeg synene deres på Mosaic.
Viser seg at alle er gjenferd.
Det er det folk som ikke hadde framtidsglimt, kaller seg.
Ingen så noe og nå er de døde.
Er det bare jeg som reagerer på det?
Nei, det er du ikke. Se på dette.
Et nettsted for gjenferd.
Her får de kontakt med hverandre og hører om nye arrangementer.
Anchorage, Buenos Aires, Dubai.
Dette skjer jo overalt.
"Den blå hånd. Ingen grenser. Ingen frykt.
Et sted gjenferd kan samles og gå det uunngåelige i møte."
Tuller du?
-En dødsklubb? -Som en bokklubb...med kuler.
Samme hva det er, var han som skjøt Janis med i det.
Vi må finne dem, finne ut hvem de er og få slutt på det.
Neste møte i Los Angeles holdes av en fyr som heter Raynaud.
-Dr. Maurice Raynaud. -Når er møtet?
I kveld, dra til sentrum og sjekk tiden.
Ian Blaine Rutherford. Født i Edinburgh i 1984.
Faren er flymekaniker. Moren...
Jobber på fabrikk. Lager deler til mobiltelefoner.
-Jeg har sett mappa før. -Naturligvis.
Jeg trodde ikke jeg skulle jobbe med saken så snart.
Dominobrikkene faller visst på plass.
Det rare er...
...at jeg ikke husker noe fra mappa unntatt navnet.
Jeg husker bare deg.
Og fuglen.
Da den traff vinduet... fikk jeg hjertet i halsen.
Du ble oppringt.
Unnskyld.
Da du gikk, gikk jeg bort til vinduskarmen.
Jeg så ut.
Jeg ville hjelpe den...
...gjøre slutt på lidelsen. Men jeg kunne ikke.
Det var det verste. Jeg kunne ikke gjøre noe med det.
-Hvem var det som ringte? -Advokaten min.
Hvorfor pratet du med advokat? Har det hendt noe?
Jeg drepte henne.
Nei. Alt var i orden.
Hei, vennen. Jeg skal jobbe i sentrum i kveld.
Tenkte jeg kunne dra innom bakeriet på Grand på tur hjem
og kjøpe kanelboller.
Eller ikke.
Du aner ikke hvorfor jeg er sur.
-Nei. -Trykkeriet.
Innbydelsene.
Om forlatelse.
Det var helt vilt på jobb. Vi har ledetråd på han som skjøt Janis,
og nå skal vi til en undergrunnsklubb...
Det er ikke bare du som har hatt det travelt.
Jeg har skrevet begjæring om å forkaste bevis i hele dag, men...
...jeg kom meg på trykkeriet.
Du har rett. Jeg dreit meg ut. Jeg burde kommet. Beklager.
Det er ikke innbydelsene som er problemet.
Det er deg og meg, og det at du har vært helt bortreist
etter at jeg kom fra Seattle.
Du vet vi har vært supertravle etter blackouten.
Det er din unnskyldning for alt.
Det er derfor du kommer seint hjem, hvorfor du ikke vil prate.
Hvorfor du slår av maskinen hver gang jeg kommer inn.
-Jeg fins så å si ikke. -Det er urettferdig.
Det er urettferdig å elske en som behandler deg som en fremmed.
Det er urettferdig. Jeg vil ikke ha noen unnskyldning.
Jeg vil du skal ville være her.
Snakk til meg. Vær oppriktig om hva det er som skjer.
-Skal jeg være oppriktig? -Ja.
Jo mer du går i strupen på meg, desto mindre vil jeg være her.
Oppriktig nok?
Demetri!
Dem!
Takk for at jeg fikk komme.
Ingen årsak. Vi trenger frivillige.
Men det er mange kjipe gjøremål:
Skjemaer å arkivere, blod som skal til laben.
-Lite glamorøst. -Søker ikke glamour.
-Dr. Benford? -Er ikke du hos turnuslegene?
Jo, men laben har rotet bort edderkopp-jentas blodprøver,
Operasjon vil skyve blindtarmen en time til
og volvulus-typen drar mot legens råd for å se gutten i kunstløpshow.
Ta nye blodprøver, si nei til Operasjon, så prater jeg med skøytepappa.
-Bryce, kjenner du Nicole? -Ja.
Vi møttes på julefesten din i fjor.
Nicole er frivillig. Følg etter Bryce, han viser deg rundt.
Vi snakkes.
-Takk. -Hva er volvulus?
Tarmslyng.
Tar du medisin grunnfag?
Nei, jeg er her frivillig, for å hjelpe folk.
Rolig, frue, vi forstår deg ikke.
Takk.
Erteblomst symboliserer avskjed i japansk kultur.
Det bringer ulykke å gi det til syke.
Er det en strikkejakke?
Hva? Jeg ville være en vanlig fyr.
Spar deg, Dem. Jakken din er latterlig.
Sier FBI-agenten i Police-T-skjorte. Bra tenkt.
Hva?
"Dra til sentrum. Sjekk tiden."
Vi skal på møtet.
Dr. Raynaud inviterte oss.
Hvem skal spille?
Spille?
Hvem skal spille?
Jeg skjønner. Ingen kuler. Fin spøk.
Billetten...
...inn.
Velkommen til Blå hånd, mine herrer.
Vil du død, eller? Du kunne blitt drept.
Ikke i dag.
IKKE I DAG
Det var ei ordentlig kule, vet du.
I motsetning til dem vet jeg at jeg lever om et halvt år.
Jeg har sett det, så kule eller ei, jeg skulle ikke dø i kveld.
-Hei. -Hva vil dere ha?
Kan vi få prate med Raynaud?
Er han her?
-Er dere her for første gang? -Nei. Kanskje.
Raynaud bytter hver gang.
Hvor er kveldens Raynaud?
Han er her. Dere vet det når dere ser ham.
DEN BLÅ HÅND
-Hva er det? -Det sto på tavla mi.
Nok en bit fra puslespillet.
-Hva gjør vi her? -Hva dere vil.
Ingen grenser. Ingen frykt. Her er det noe for enhver smak.
Hei.
-Jeg må prate med deg... -Jeg tror ikke vi bør...
-Jeg først? -Greit.
Ja vel. Greit.
Jeg ville bare takke deg for alt du har gjort for Dylan.
Han gjorde den tyngste jobben selv.
-Du reddet livet hans. -Nei da...
Og dermed...
...reddet du mitt også.
Det siste jeg ønsker, er å rote til ditt liv.
-Jeg tror ikke vi bør... -Nei, hør nå.
Jeg forstår at dette er ubehagelig.
La meg gjøre en ting helt klart.
Det kommer ikke til å skje noe mellom oss.
Nei. Det vet jeg.
Jeg ville aldri gjøre noe for å komme mellom deg og din mann,
trass i hva vi måtte ha sett eller opplevd.
Fint.
Bra. Dylan og jeg flytter tilbake til San Francisco
så snart de overfører ham.
Så bra.
Det er...bra.
Du vil nok gjerne...
-...tilbake på jobb... -Ja da.
Jeg må gå...
Takk igjen for alt.
Jeg skal gjøre det jeg kan for å få ham flyttet.
-Flott. Takk. -Jeg skal...
Takk.
Hvor har du lært å snakke japansk?
Pappa var stasjonert på Okinawa da jeg var liten.
Da vi kom hjem, tok jeg det på skolen.
Kan jeg vise deg noe? Bare sånn kjapt.
I framtidsglimtet mitt så jeg det symbolet bak henne.
-Hvem er hun? -Aner ikke.
Jeg håpte at hvis jeg fant ut hva symbolet betyr,
kan jeg finne henne.
Jeg vet det er et asiatisk tegn, men ingen kjenner det igjen.
Det er fordi det ikke er fullført. Har du penn?
Ja...blyant.
-Får jeg lov? -Ja visst.
Sånn.
Det er kanji. En japansk bokstav.
-Kanji. Hva betyr den? -"Å tro."
-Mr Stark. -Mike, hva gjør du her?
Unnskyld at jeg bryr deg igjen...
Det føltes ikke riktig å avslutte sånn som i sted.
Jeg skjønner ikke helt.
Du virket bare så glad...
Jeg visste ikke hvordan jeg skulle si det, men du bør vite sannheten.
-Sannheten om hva da? -Om det du så...
...i synet med Tracy.
Det er umulig.
Hva prater du om?
Jeg var med henne i Humvee-en.
Gudfar, dette er Snikmorder 2. Vi må ha støtte.
Vi forfølger hajjier på vei nordover.
Cirka to kilometer fra veisperring Victor Tango. Over.
Faen!
Hvem er de? De er ikke hajjier!
Rygg! De er fra Jericho! Vi må vekk. Kjør!
Heng i! Vi blir kverka!
-Ut! -Ut!
Vi må komme oss ut! Døra går ikke opp! Tracy!
Beklager, sir. Da jeg gikk for å se til henne...
Tracy? Tracy?
Jeg måtte løpe. Men jeg så henne dø.
Helt patetisk.
Hva har de å tape?
Uvesentlig om det blir i kveld eller neste måned.
De er døde uansett.
Raynaud. Raynaud.
Blå hender.
De representerer en portal.
En vei fra en visshet til en annen.
Den blå hånden angir overgivelsen til det uunngåelige.
Raynaud. Greit.
Vi trår til. Dekker dere meg?
Ja.
FBI!
Legg dere ned!
-Få pistolen! -FBI!
Legg dere ned!
Få pistolen! Jeg vil bort.
-Snu deg! -Jeg vil gjøre ende på det.
Ikke i dag.
"Dr. Maurice Raynaud.
Oppdaget Raynauds fenomen, også kjent som 'blå hender'.
Døde 1881."
Bedre enn ditt egentlige navn. Jeff Slingerland. Uttales det sånn?
Du underviste i amerikansk historie på South Fairfax High.
Årets lærer 08.
Så kom blackouten, og du ble til Friedrich Nietzsche.
Hva skyldes det, Jeff? Eller foretrekker du dr. Raynaud?
Vet du hva Nietzsche sa?
"Ser du inn i avgrunnen, ser avgrunnen inn i deg."
Får man slik optimisme fordi man ikke har hatt noe syn?
Jeg hadde et syn.
En bunnløs grop av mørke og likegyldighet,
en uendelig tomhet,
som om jeg aldri fantes og aldri vil finnes igjen.
De som ikke hadde noe syn, disse gjenferdene,
hvor finner dere Raynauder dem?
Dere finner dem.
Det beste stedet å gå til er Mosaic-sidene.
Hadde ikke gått uten dere.
Har du sett ham?
En av dine Blå hånd-venner. Skjøt og drepte nesten en FBI-agent.
Spytt ut ellers sikter jeg deg som medsammensvoren.
Bare hiv meg i fengsel. Driter jeg i. Alt er staket ut.
Fatter dere ikke?
Manuset for denne samtalen er skrevet alt.
Det som dere har sett, vil skje.
Enn hvis du tar feil? At 29. april kommer og går
og du er fremdeles i live?
-Hva da? -Du kan rømme...
...og gjemme deg, men du unnslipper ikke det som kommer.
Ingen kan det.
-Går du? -Ja. Til luksussuiten min.
Må agenter fremdeles bo på dritthotell ved flyplassen?
-Du strør salt i såret. -Har du prøvd dirty rice?
Dirty rice? Vil det si å spise den fra gulvet?
Nei, det er en cajun-rett.
Min yndlingsrett. Mamma lager det når jeg er hjemme på ferie.
Tenkte jeg skulle lage litt i kveld. Hvis du er sulten...
Det er hyggelig av deg, men jeg er helt døgnvill.
Skjønner. Jeg hadde òg vært trøtt.
Jeg har tenkt på fuglen vår.
-Tenk om vi teipet for vinduet? -Hva mener du?
Dekker man til vinduet,
vil fuglen kanskje ikke fly i det.
En fin tanke.
Men den flyr sikkert i et annet vindu.
Kanskje.
Verdt et forsøk.
Han legger ikke noe imellom.
I forhold til ham er Marilyn Manson rene barne-tv-onkelen.
Folk takler ting på forskjellig vis.
-Unnskyld... -Det går bra.
Jeg slipper iallfall å leve i det uvisse.
Det er eneste lyspunkt med å vite når du skal myrdes.
Man kan forberede seg.
Hva skjer den 15. mars, da? Skal du bare slutte?
Gi deg.
Si adjø og ha en fin avskjedsmiddag?
Jeg takler det på min måte.
Gjør det ved å kjempe imot, som vi gjør her.
Du må våkne opp!
D. Gibbons. Dukkefabrikken.
137 Sekunden. Den blå hånd. Alt stemmer.
Nei. Det betyr ikke...
Se rundt deg, da.
Raynaud hadde rett.
Alt skjer. Hver bidige dag.
Det fins ingen utvei.
Ingen av oss kan gjøre noe for å unnslippe det som kommer.
Du får 20 dollar for den.
Selv om sidene er tomme,
har denne boka mer trolldom enn noen begriper!
Den er full av utrolige krefter!
Den syder av kosmisk energi som ikke er ment for vanlige dødelige,
med mindre de gir etter for dens knusende allmektighet!
-Ja, du får 30. -Solgt!
Jeg er trøtt. Du er trøtt. Det er sengetid.
-Vær så snill, mamma. -Jeg tar meg av det.
-Fem minutter, da. -Greit.
Fem.
-Glad i deg. -Glad i deg også.
Sov godt. God natt.
Eller en hengekøyehindring med et stort glass hindrings-limonade?
Hindringer er problemer, utfordringer, ting...
-Er du lei deg, pappa? -Nei da.
Pappa er glad.
Kjøpte noe til deg.
Jeg er ikke sulten, men takk skal du ha.
Jeg elsker deg. Det vet du, ikke sant?
Jeg vet jeg har vært fjern i det siste,
men jeg visste ikke hvordan jeg skulle si...
eller hva jeg skulle si. Visste ikke hva jeg skulle gjøre.
Med hva?
Med framtidsglimtet mitt.
Jeg sa at jeg så meg selv på stranda under bryllupet.
Det var løgn. Jeg så ingenting.
Bare mørke. Tomhet.
Jeg hadde ikke noe syn fordi jeg er død da.
I kveld møtte jeg mange folk som har det som jeg.
Uten noe syn. Uten håp.
De bare...
...ventet på å dø.
Jeg vil ikke være sånn.
Jeg vil være her hos deg.
-Dem. -Ja?
Jeg vet hva jeg så. Stranda.
Bryllupet vårt.
Jeg vet du var der.
Det ønsker jeg så inderlig.
Jeg ville gifte meg med deg og få barn,
-bli gamle sammen. -Det var feil.
Du tok feil. Man kan ikke vite det sikkert...
Zoey, jeg er sikker.
Jeg er sikker. Hør på meg.
Jeg elsker deg.
Du er livet jeg ønsket meg.
La oss ha det livet, da.
-Zoe. -Vi kan ha det livet.
Du sa du ikke ville gi opp håpet. Ikke gjør det, da.
Vi har motstridende syn. Vi kan velge hvilket vi vil tro på.
Jeg velger håpet.
Du har rett.
-Takk for at du kom. -Alt i orden?
Ja, alt er bare bra.
Derfor ba jeg deg komme.
Jeg tenkte du var sint på meg etter det jeg fortalte deg.
De siste ukene har jeg...
...lidd på grunn av det jeg så.
Opp og ned, som i limbus.
Men det du fortalte meg...
Har gitt meg litt fred.
Jeg håpte jeg kunne gjøre noe i gjengjeld.
Jøss.
Du blir ikke den første gærne veteranen her.
-Takk, Aaron. -Nei, takk skal du ha.
Du er en kunstner. Du kan få solgt disse.
Takk.
Jeg hadde gitt dem bort gratis hvis noen hjalp meg å finne henne.
Takk. Du husker verken navnet eller hvor hun bor?
Jeg husker bildene, men jeg får ikke satt dem sammen.
Husker du hva du følte for henne?
Ja.
-Du må finne henne. -Hvordan? Hun kan være hvor som helst.
Se på bildene dine. Se på henne. Det må jo være Japan.
Aner du hvor mange som bor i Japan?
Skriv på Mosaic.
Kanskje hun eller noen hun kjenner ser det. Verdt et forsøk.
TIL: DEMETRI
-Morn, folkens. -Morn.
-Kommer du på møtet? -Gå i forveien. Demetri.
-Ja. -Jeg la noe på pulten din.
Sørg for at det kommer i rette hender.
Ja visst. Ses seinere.
Vi har Raynaud-fyren i varetekt. Hva nå?
Han nekter å oppgi navn på hvem som er lederne.
Jeg tror ikke de er drapsmenn, bare forvirrede, aggressive nihilister.
Du må gjøre bedre enn som så. Gjerningsmenn kan knekkes.
Du må endre framgangsmåte.
Nei. Raynaud er annerledes. Kan ikke trues med noe.
Han har ingenting å tape.
Demetri, Det fins alltid en utvei.
TIL CELIA
Han ser sin dystre framtid.
Han vet ikke hvordan det vil skje.
Det kan være et fall, en slåsskamp ei kule eller en bilulykke.
Alt er mulig.
Fyren går på eggeskall dagen lang
og venter på at slaget skal komme.
Hallo?
Al, jeg snakket nettopp med sykehuset.
De slo av respiratoren for en time siden.
Beklager, Al. Hun er død.
Hver dag våkner han og lurer på om dette er dagen. Om det er i dag
framtiden vil innhente ham.
Hva med ungene hennes?
Det ser ut som ungene blir sendt til fosterhjem.
Er de to guttene foreldreløse...
...på grunn av meg?
Nei. Celias død var en ulykke. Det kunne skjedd hvem som helst.
Men det gjorde ikke det. Det var min feil.
Jeg drepte henne.
-...det forandrer ikke... -Stopp!
Al!
Nei...
Prat med oss. Vi kan ordne dette.
Vi kan finne Celia. Vi kan beskytte henne.
Vi kan ordne alt du måtte trenge.
Det kan skje hvor som helst, når som helst.
Jeg vet ikke hvordan det skjer.
Hør på meg, Al. Du lever om et halvt år. Du så det!
-Du så det! -Er jeg ikke her...
-Kom ned, da. -Er jeg ikke her...
-...vil det si at vi kan endre ting. -Gå ned, er du snill.
Det jeg så...
Jeg drepte henne.
...det du så...
...trenger ikke bli sånn.
-Hva prater du om? -Jeg vet hvordan jeg kan endre spillet.
Al, hør på meg. Celias død var en ulykke.
Et grusomt ulykkestilfelle.
Du kunne ikke gjort noe for å unngå det. Ingenting.
Al!
Nei!
"Kjære Celia.
Jeg vet ikke etternavnet ditt eller hvor du bor.
Men jeg vet du har to små gutter.
Tvillinger, tror jeg.
Jeg vet du ikke hadde framtidsglimt.
Jeg forstår hvor skremmende det er...
...og hvor maktesløs du føler deg.
Men du skal vite at du ikke er alene,
og at situasjon din ikke er så håpløs som du tror.
Våre veier skulle møtes.
Jeg visste verken hvordan eller når.
Men nå er det blitt endret.
Det vil ikke lenger gå slik jeg hadde fryktet.
Min gave til deg er at du skal slippe frykten...
...av å føle at du ikke lenger har styringen."
"Vi vil aldri møtes.
Jeg blir aldri kjent med deg.
Så du får leve livet ditt.
Lev hver dag.
Og vet at framtiden ikke er nedskrevet.
Gjør det beste ut av den."
Hei, pappa.