DALARNA, ŠVÉDSKO
Zajela bych do města.
-Chceš něco koupit? -Ne.
Lovec?
Ne, ti myslím chodí po dvou.
Pojď!
Co se děje?
Jsi ozbrojený. Proč?
Jacku!
Je mrtvý?
-Jacku? -Jdi zavolat policii.
Běž!
VLAK Z MNICHOVA
ŘÍM, ITÁLIE
Jack. Jsem tady.
Kde "tady"?
V Římě.
U nádraží je Caffé Ligeti.
V ulici Voltorno. Počkej tam.
-Jacku. -Pavle.
Dlouho jsme se neviděli.
-Kdo byla ta žena? -Přítelkyně.
Přítelkyně?
Kdo byli ti Švédové?
Pracuju na tom. Chvíli to potrvá.
Narafičila to na tebe?
Neměla s tím nic společného.
Škoda.
Tady zůstat nemůžeš. Počkáš jinde, dokud to nevyřídím.
Z baru jdi doprava, pak druhou ulicí vlevo. Ulice Magenta.
Tmavomodrý Fiat Tempra s pescarským číslem.
Na mapě najdeš Castelvecchio.
Zůstaň tam, dokud nezavolám.
S nikým nemluv.
A hlavně se s nikým nepřátel.
Dřív jsi to věděl.
Podle románu "Velmi uzavřený pán"
A M E R I Č A N
Dobrý den.
Odkud jste?
-Z Ameriky. -L'Americano. -Ano. Il Americano.
Žádný "il Americano". L'Americano!
-Můžu vám pomoct? -Na techniku nejsem.
-Jste Američan. -Ano.
-Mluvíte italsky? -Trochu.
-Na dovolené? -Na pracovní dovolené.
Kvůli práci? Jaké?
-Jsem fotograf. -Fotograf?
-Ano. -Co fotíte?
Architekturu, krajinu...
-Lidi? -Lidi ne.
-Fotky do publikací, časopisů... -Kterých časopisů?
Různých. A do různých publikací.
Musíte si se mnou dát víno. Přijďte dnes večer.
-To je od vás milé, ale ne. -Víte, jak to v Abruzzu chodí?
Faráři nic neujde.
Tady Jack.
-Nebereš mobil. -Na techniku nejsem.
Neusnadňuješ mi to, Jacku.
Mám pro tebe práci. Specialitku pro klienta.
Střílet nemusíš.
Rozmyslím si to.
Je to dobrý koňak.
Pěkně se pije.
Jediné, co se Francouzům povedlo.
Nastudoval jste naše dějiny?
Ne.
Děláte v Itálii bedekr, a dějiny vás nezajímají?
Fotím.
No jistě... Jste Američan.
Myslíte si, že dějinám uniknete.
Žijete v přítomnosti.
Snažím se, otče.
-Dobrý den. -Chtěl bych tenhle sýr.
-Cacciottinu, pecorino? -Pecorino.
Děkuju.
Tady máte nazpátek.
Děkuju.
-Děkuji. -Prosím. Není zač.
-Vaše káva. -Děkuji.
-Pán si přeje? -Velkou kávu.
Caffé americano.
-Edward. -Mathilde.
-Dostřel? -150 až 175 metrů.
-Čas? -Pět vteřin.
Maximálně sedm.
-Cíl? -Jeden.
-Kadence? -Rychlá.
-Zásobník? -Velký.
Nejlépe 5,56. Zbraň musí být lehká a skladná.
-Jak skladná? -Co nejvíc.
Chcete samopal, který se vejde do kabelky?
-Může to být i toaletní necesér. -Bude to kufřík.
-Hlučnost? -Tlumič.
Dám vám tlumič, který ztiší decibely, rozptýlí zdroj zvuku
a zmírní záblesk. Budete slyšet, nebudete vidět.
Dostřel se zkrátí. Na dvou hodinách.
Modré triko, brýle. Je s vámi?
Nevidím ho. A jsem tu sama.
-Tady je vaše "americano". -Děkuju.
Dostřel může být kratší.
Chcete po mně samopal s dostřelem pušky.
Dokážete ho udělat?
Clarke. Balíček.
Jmenuju se Clara.
Díky. Na shledanou večer.
Všechny mé ovečky jsou mi drahé. Ale některé víc.
Hlavně ty zbloudilé.
Fabio. Automechanik. "Doktor aut".
Ne vždycky se řídí zákony.
Chtěl jste někdy být někým jiným než duchovním?
Chtěl jste někdy být někým jiným než... fotografem?
Dělám, co mi jde.
Máte ruce jako řemeslník, ne umělec.
Na techniku jste dobrý.
Když jsme se poznali, tvrdil jste opak.
Z novinařiny nezbohatnete.
Možná už bohatý jste?
Člověk je bohatý, když má v srdci Boha.
O mě se Bůh moc nezajímá.
Fabio, potřebuju opravit auto.
-Mám toho moc. -Jsem přítel otce Benedetta.
Američan?
Fotím v horách.
Tak jo.
Nesháníte modelky?
Hezký Italky?
Ne. Chci nářadí na rozbitou převodovku.
Jste automechanik?
Je to můj koníček.
Můj servis je váš servis.
Mám se mrknout na ten nárazník?
Ano, díky.
Kolik to dělá?
Nic.
Díky.
-Je tu Clara? -Dnes ne.
Něco k pití?
Ne, díky. Třeba jindy.
Dopis od přítele.
TŘI MRTVÍ V DALARNĚ
Dobrý den, Edwarde.
Chodí sem hodně lidí?
Vede sem jen tahle cesta.
Nikde stopy, ani po autech?
Před třemi dny jsem prošel oba břehy.
Projdeme je znovu.
-Munice? -Mám dva druhy.
Celoplášťové a expandující.
Od každého druhu chci dvacet. A deset explozivních.
-Klidně. Stačí rtuť? -Rtuť bude výborná.
Mám vlastní terč.
Tamhle.
Rychlost ústí?
Asi 360 mil za hodinu. Bez dvaceti mil kvůli tlumiči.
-Ruger? -M 14.
-Tu jsem ještě neměla. -Zachází se s ní snadno.
Je vybalancovaná kvůli tlumiči. Napínák je víc vpředu.
Předpokládám, že střílet budete z jednoho místa.
Žádný velký zpětný ráz. Zaměříte i hodně malý cíl.
Jděte k té kytce a vystřelte do rákosí,
tak dva kroky ode mě.
Dvě dávky, pět vteřin po sobě.
Tlumič funguje skvěle.
Směr střelby jsem nepoznala.
Munici a zbraň chci do prvního příštího měsíce.
Utáhnete šroubky na hledí? A co kufřík?
Aktovka Samsonite. Černá. Zámky na číslo. Jaké chcete?
014.
Co s nimi?
Dobře vymyšlené.
-Aspirinio. To neznám. -Je jako Moscata, ale šumivé.
Bylo by divné, kdybychom si na pikniku nic nedali.
-Víno jste i vychladil. -Kvůli italským policajtům.
Nehýbejte se.
Ten je krásný...
Ohrožený druh.
-Jezdíte sem rád. -Slouží to účelu.
-Žádnou ženu jste sem nevzal? -Ne.
Možná žádnou nemáte?
Díky za krásný den, pane Motýlku.
Sergio Leone. Ital.
Ne.
Pomalu.
Nespěchej.
Chováš se divně.
Divně?
Ano.
Jako by...
Jako bys na něco pořád myslel.
Nebo na někoho.
Pane Motýlku.
Nemusíš hrát.
Hrát?
S ostatními klienty asi musíš, ale se mnou ne.
Buď sama sebou.
Jsem tu pro svoje potěšení, nedávám ho.
Možná dobře předstírám.
Dáváš mi víc, než dostávají ostatní holky.
S ostatníma nespím.
Motýlku... Jak se máš?
-Dobře, díky. -Tohle je Anna.
Dáte si se mnou kávu?
Jdeme na americký film. Anna se učí anglicky.
Ráda bych jela do Ameriky.
Uvidíme se brzy? Ve středu mám volno.
-Dobře, přijdu. -Kam?
Jako obvykle?
Zapomněla jsem, kde to je.
Půjdeme jinam. Řekni si.
-Do Locandy Grapelli? -Tam výborně vaří.
-Grapelli? -Sejdeme se tam? -Ano.
-V osm? -V osm.
-Na shledanou, pane Motýlku. -Anno, těšilo mě.
VRAŽDA DALŠÍCH DVOU PROSTITUTEK
-Švédové mě našli. -Zůstaň, kde jsi.
-Dokonči práci. -Jak do prdele věděli, kde jsem?
Protože už ti to tak nejde.
Dobré jitro. Přivstal jste si.
Potřeboval jsem na vzduch.
Chodím sem meditovat.
Děkuju Bohu za jeho dary.
Prosím Ho, aby dohlédl na mé hříšné přátele.
Všichni lidé jsou hříšní.
Někteří víc než jiní.
Kdo hledá klid, dříve hodně hřešil.
Možná.
Promiňte, mluvím jako kněz,
ale vy jste se dost nahřešil.
A stále hřešíte.
Včera zde k něčemu došlo.
Měl jsem dobrý důvod ke všemu, co jsem kdy udělal.
-Chcete mi to říct? -Vyzpovídat se? -Ano.
-Proč bych měl? -Kvůli sobě.
-Třeba se za vás pomodlím. -Třeba.
Kolik tady asi bylo počato nemanželských dětí?
Pracujete s kovem.
Fabio, doktor aut, vám dal nějakou ocel.
Kde byl počat Fabio, doktor aut?
Proč se ptáte?
Máte jeho fotku, on vaši. Máte stejné oči.
Byl počat tady, v noci, jako jiné nemanželské děti?
Nepamatuju se, signore.
Bylo to dávno.
Nakonec se zpovídám já vám.
-Chcete po mně totéž? -Pro vaše vlastní dobro.
O existenci pekla pochybovat nemůžete. Žijete v něm.
Je to místo bez lásky.
Možná na tento šat nemám nárok.
Ale mé srdce překypuje otcovskou láskou.
A to je Jeho srdci blízké.
Jsem za to vděčný a jsem šťastný.
Co máte vy, příteli?
-Nevěděla jsem, jestli přijdeš. -Já nevěděl, jestli to chceš.
Určitě.
Dobrý večer.
Jednou minerálku a Montepulciano d'Abruzzo.
Lístek v angličtině?
V němčině? Holandštině?
Mluví italsky jako já.
Minerálku a Montepulciano.
-S bublinkami? -Bez.
Ti maloměšťáci...
-Můžu se na něco zeptat? -Jistě.
Jsi ženatý?
Ne.
-To bylo podle mě to tajemství. -Musím mít tajemství?
Jsi dobrý člověk...
Ale máš tajemství.
Ne, děkuju.
-Myslí, že jsme pár. -To nevadí.
Děkujeme.
-Haló. -Potřebuju víc času.
Zkoušíš mou trpělivost.
Ještě několik dní.
Dva dny, pak to předáš.
-Kam jedeme? -Na jedno krásné místo.
Uděláme si piknik?
-Piknik. -Ano, piknik.
Musím se cvičit v angličtině. Dnes si uděláme piknik.
Je krásně.
Kam jedeme?
Uvidíš.
Měli bychom se držet u silnice.
Neboj. Mockrát jsem tu fotil.
-Jezdíš sem? -Ano.
Jako v ráji.
Vykoupu se. Ty taky?
Je studená.
Možná.
Pojď!
Pojď, Motýlku!
Je to krása, ne?
Budeme se milovat ve vodě?
-Co je? -Měli bychom se najíst.
Podívej, patrona!
-Možná jsou tu lovci. -Těžko.
Je mi zima.
Edwarde...
Opravdu se tak jmenuješ?
Namažeš mi záda?
Co je?
Co je? Co se děje?
Nic.
Nechápu, k čemu máš pistoli.
Dal mi ji známý. V Pescaře zabili prostitutky.
Viděl jsi, co jim udělali?
Policajti mi ukázali fotky. Chci být s klienty v bezpečí.
-Se mnou taky? -Ty nejsi klient.
-Proč ji máš v kabelce? -Večer pracuju.
-Bude procesí. -Procesí?
Zítra.
V Castel del Monte.
Pojedeme tam spolu?
-Možná. -Opravdu?
A potom, pozítří...
A další den...
Nemůžu tu zůstat navždycky, Claro.
-Musím domů. -Vezmi mě s sebou. -Nemůžu.
Zůstaň navždycky.
Po předání končím.
Pavle?
Dobře, Jacku. Končíš.
-Haló? -Dobře poslouchej.
-Kávu. -Dvě.
-Máte ho s sebou. -Jak jsme se dohodli.
A tohle?
Bonbóny na cestu.
Třeba jste na sladké.
To je od vás milé.
Asi si o tom přečtu v Tribune.
Ano. Nejspíš ano.
Odskočím si. Počkejte tady.
-Dobrý? -V pohodě. Vy? -Taky.
-Pistoli potřebovat nebudete. -To nikdy nevíte.
Poslední splátka.
Kupte si do důchodu hodiny.
Sbohem, pane Motýlku.
-Co se stalo? -Nebyla příležitost.
-Tak ji najdi. -Jedu za ním.
Baf!
Hledal jsem tě.
Jsem tady.
-Co děláš večer? -Jdu do práce.
Nechoď.
Odjedeš se mnou, když tě o to požádám?
Mám s tebou odjet?
Proč ne?
-Spolu? -Spolu.
-Navždycky? -Navždycky.
-Miluju tě. -Miluju tě.
Vezmi to k sobě. Sejdeme se u řeky.
-Eduardo! -Běž!
Pro koho pracuješ?
Pro koho?
Pro toho...
co ty, Jacku.
Promiňte, otče.
Eduardo!
Eduardo...