FORÅR
- Hvor længe har det stået på? - Det ved jeg ikke.
- Et par uger? - Længe.
Et år?
- Det vil jeg tro. - Et helt år?
- Hvorfor er du ikke kommet til mig? - Tror du ikke, at det holder op?
Vi måler lige dit blodtryk. Læg armen på bordet.
Stræk den ud og træk ærmet op.
- Slumrer du i løbet af dagen? - Nogle gange.
Jeg har brug for noget, der kan få mig til at sove.
- Hvor meget søvn får du? - Ikke noget. Det er derfor, jeg kom.
Det kommer til at stramme lidt.
Er der noget særligt, der bekymrer dig for tiden?
- Økonomiske problemer? - Hvad har det med sagen at gøre?
Hvordan går det derhjemme? Hvordan går det med din mand?
Læn dig frem og træk vejret dybt gennem munden.
En gang til.
Der er ikke noget at høre.
- Har du børn? - Ja.
- Bor de stadig hjemme? - Min søn gør.
Min datter kommer kun, når hun mangler noget.
Og dig selv? Er du kommet i overgangsalderen?
- Ja. - Går det godt?
- Får jeg sovepiller? - De løser ikke dine problemer.
Men jeg ville kunne sove.
- Hvor ofte drikker du alkohol? - Kun min mand drikker.
- Er det et problem? - Nej.
Tager du stoffer eller medicin?
- Drikker du meget kaffe? - Kaffe? Ja.
Te? Det må vi hellere se nærmere på.
Godt. Du har let forhøjet blodtryk, men det er ikke alvorligt.
Men jeg tager en blodprøve. Du kan få en tid i receptionen.
Ja.
Jeg giver dig noget, der kan hjælpe dig med at sove.
- Men kun til en uge. - Hvad skal det hjælpe?
Sovepiller løser ikke problemet.
Vi må finde årsagen. Du er ængstelig og deprimeret.
Du skal tale med vores psykolog.
- Hvorfor? - Jeg tror, hun kan hjælpe dig.
- Giver du mig recepten nu? - Ja, men vil du tale med psykologen?
Jeg tror, det vil hjælpe.
Tænk lidt over det.
- Pas nu på din ryg. - Ja, ja.
Det her er et job for yngre mænd.
- Joe elskede at være her. - Har du talt med min søn?
Jeg lagde en besked på telefonsvareren.
Det bliver regnvejr igen.
- Hej. - Hej, chef.
- Er I stødt på et klippelag? - Vi er lige brudt igennem det.
- Så det bliver plus-minus 17,5. - 17,5?
- Det skyldes erosion. - Sandsynligvis.
- Hvornår kan vi være tilbage? - 25 minutter med den trafik. Sulten?
- Ja, jeg er. - Godt.
- Der kan I se. - London-ler.
- Tak, Andy, vi ses. - Farvel.
- Jeg børster glimmersand væk. - Må jeg se?
Smukt.
Det skal bare støves af.
Hvad var det lykkeligste øjeblik i dit liv?
- Hvad mener du? - Dit rareste minde.
Tænk dig nu om.
Var det, da dine børn blev født?
- Din bryllupsdag? - Jeg ved det ikke.
- Tag dig bare god tid. - Jeg kan ikke huske det.
- Kan du ikke, eller vil du ikke? - Jeg ville ikke komme.
Hvorfor skal jeg tale om min familie? Det kommer ikke dig ved.
Jeg vil bare have en god nats søvn.
Jeg vil gerne hjælpe dig, det er derfor, vi er her.
Jeg ved, at det er svært at tale om private ting.
Men hvad nu, hvis rollerne var byttet om, og din datter kom til dig?
Hvad ville du sige, hvis hun ikke kunne sove?
- Gå til lægen. - Hvad ville du ellers sige?
- Det ved jeg ikke. - Hvad ville du spørge hende om?
Om hun fik noget ordentligt at spise.
Godt. Andet?
- At søvn ville løse problemerne. - Hvilke problemer?
- Søvnen. - Okay.
Hvor lykkelig er du på en skala fra et til ti?
- Et. - Et?
Så er der da plads til forbedring.
Hvad ville, ud over søvn, gøre dit liv bedre?
- Et anderledes liv. - Et anderledes liv.
Forandring er skræmmende, ikke sandt?
Intet forandrer sig.
Jeg håber, du kommer igen i næste uge, men det bestemmer du selv.
Farvel.
Du ser ud, som om du er lige ved at sprække.
Ja, knægten kæmper for at komme ud.
- Råb, hvis han smutter ud. - Så gør jeg mere end at råbe.
Hej, Gerri. Godt at se dig.
- Tager du dem her? - Nu det er dig.
- Hvordan går det? - Travlt. Jeg har hovedpine.
Har du været hos lægen?
- Hej, Gemma. - Skal vi ikke tage en drink i aften?
- Det vil jeg gerne. - Sikker?
Men jeg har kun en time. Tom laver mad.
Jeg har aldrig haft en mand, der kunne lave mad.
- De kunne noget andet. - Det gør dig ikke mæt.
Nej, men tilfreds.
- Kan du ikke lave mad? - En lille smule.
- Det er ikke lige mig. - Nej.
Du kunne indrykke en annonce: "Kok søges."
"Kok og kæreste søges af skøn tøs..."
Nej, "ældre kvinde med kat".
Nej, "moden". Vi skulle nødig skræmme ham væk.
Det er skønt, at du og Tom gør alt sammen.
- Vi er heldige. - I har fortjent det.
- I er så søde. - Jeg pudser glorien.
Sankt Gerri. Jeg er glad for mit liv.
Jeg har en skøn lejlighed og et godt job.
Jeg er sund og rask, og ingen bestemmer over mig.
Det går op og ned, ligesom det gør for alle andre.
Har du tænkt dig at gøre noget ved haven i år?
Du giver mig dårlig samvittighed. Jeg har ladet den stå til.
Men i går så jeg ud ad vinduet, at der var to påskeliljer i græsset.
- Jeg må få det slået i år. - Køb en plæneklipper.
- Kan jeg ikke hyre en mand til det? - En gartner, kok og kæreste?
Jeg må ikke bruge for mange penge, for jeg vil købe en bil.
- Det er på tide. - Det er et stort skridt.
Jeg har ikke mange penge, men nok.
Men jeg må nok skære ned på sko, tøj og nips.
Men jeg har jo masser af tøj.
I weekenden står jeg tidligt op, sorterer mit vintertøj -
- kyler det i plastikposer og smider det under sengen. Mere?
- Nej tak, jeg skal hjem. - Hjælp mig med at tømme flasken.
Jeg tror, jeg bliver lidt.
- Har du hørt fra Joe? - Han har det sikkert fint.
- Har han stadig ingen kæreste? - Aner det ikke.
- Han er sådan en flot fyr. - Vi ses på torsdag.
- Kom til middag på lørdag. - Tak. Hils Tom.
Det skal jeg nok. Farvel.
- Hvad skal vi have at spise? - Arrabiata. Er du sulten?
- Hundesulten. - Hej.
- Smag. - Er det ikke for stærkt?
Det er svært at afgøre med chili.
- Nej. - Ikke?
- Det er lige, så det damper. - Vil du have vin?
Nej, jeg har fået et par glas. Så bare lidt.
Sådan skal det lyde.
- Har du haft en god dag? - Ja.
Jeg var ude at få jord under neglene. Hvad med dig?
Skuffende. Må jeg bede om persillen?
- Ingen gennembrud? - Min alkoholiske lærer kom.
- Han var pissefuld. - Var han?
- Det var rystende. - Hvordan klarede du den?
Jeg gav ham whisky. Jeg sagde, at det var op til ham selv.
- Hvordan reagerede han? - Nu må vi se.
- Han dukkede da i det mindste op. - Har du hørt fra Joe?
Jeg har ikke tjekket min e-mail.
Jeg ringer senere. Jeg ville gerne se ham.
Han klarer sig.
Mr. Gupta? Joe Hepple. Hyggeligt at møde dig.
- Jeg fulgte ham herhen. - Fint. Følg med.
Denne vej.
Jeg beklager rodet.
Værsgo at sidde ned, mr. Gupta. Du kan sidde her.
Vi har åbnet alle brevene, og jeg har set det, jeg har brug for.
Det er en betydelig korrespondance.
Mr. Gupta har ikke åbnet brevene, fordi han har været på hospitalet.
Men nu ser du rask og rørig ud.
- Undskyld, men hvor længe tager det? - Ikke ret længe.
- Jeg skal tilbage på arbejde. - Hvad laver du?
- Restaurant... Familieforetagendet. - Lækkert. Godt...
På nuværende tidspunkt er han ikke i fare for at blive sat på gaden.
Okay? Nu vil jeg gennemgå, hvad der vil ske i retten.
Jeg repræsenterer mr. Gupta. Vi fremlægger sagen for en dommer...
Han udsætter sagen, så vi kan få styr på alting.
Undskyld. Hallo?
Jeg lukker op.
- Hej, Mary. - Hej. Det er holdt op med at regne.
- Det ved jeg. Velkommen. - Tak.
Jeg har en lille gave med. Timian.
Der er han jo. Hej, Tom.
Jeg trænger til en smøg. Jeg ved, du hader lugten...
- Jeg forsøger at stoppe. - Gør du?
Jeg har lige haft en grim oplevelse i undergrundsbanen.
Der var en mand, som stirrede på mig.
Når jeg så op, stirrede han. Det var ubehageligt.
- Men du nåede frem. - Ja, og jeg er glad for at være her.
- Den er til dig, Tom. - Fra Buenos Aires.
Ja, I to har jo været i Argentina.
- Nej. - Har I ikke?
- Tom var i Brasilien for at grave. - Ja.
- Hvor er jeg dum. - Det gør ikke noget.
Jeg er håbløs. Jeg smutter lige ovenpå.
Jeg har ikke set dig siden jul, Tom.
- Bliver det bare os tre? - Det sagde jeg da til dig.
Vi har dig helt for os selv.
Tak, Tom. Det siger drengene altid.
Jeg vidste ikke, hvad jeg skulle tage på. Om det var et selskab.
Du har valgt helt rigtigt.
- Du ser dejligt ud. - Tak, Gerri.
- Undskyld. - Blev det sent i går?
Jeg så en film. Jeg kunne ikke få øjne i morges.
Men det var skønt at slappe af.
Vi var hjemme. Vi lyttede til musik.
- Blandt andet. - Kommer Joe?
- Han kommer i morgen. - Jeg ville gerne have set ham.
Har Gerri sagt, at jeg skal have en bil?
Ja. Det lyder spændende. Hvilken bil køber du?
Den skal være lille og rød.
Lille og rød? Det begrænser udvalget.
- Jeg håber, at du er sulten. - Hundesulten.
- Du skal fedes op. - Skønt at få serveret middag.
- Når man er alene, gider man ikke. - Du ser godt ud.
- Tak, Tom. - Du er slank.
- Jeg har altid været slank. - I modsætning til mig.
Hold bøtte. Du er dejlig, og det ved du godt.
Sæt dig ned, Mary. Tag et glas mere.
- Hvordan går det med dressingen? - Så godt, det kan.
Jeg hører, at I skal til den grønne ø igen.
Ja. Vi lejer en hytte og tager bilen.
- Smider teltet bagi. - Og soveposerne.
Vi tager på camping, hvis vejret er til det.
- Jeg kan ikke lide at sove i telt. - Nej, du er ikke spejdertypen, Mary.
Nej, Tom. Men jeg er altid beredt.
- Til hvad? - Til alt. Du kender mig da.
Jeg skal ikke på ferie i år.
Men det kommer jeg aldrig, for jeg har ingen at følges med.
- I har jo hinanden. - Vi skal til Ring of Kerry.
- Hvad? - Det er et område.
- Tralee, Dingle Bay. - Dejligt.
- Har I ikke været der? - Det var Donegal.
Geologen står med ryggen til havet og ser på klipperne.
Mens geologens kone står med ryggen til klipperne og ser på havet.
Jeg har ikke råd til både bil og ferie.
Hvis jeg havde flere penge, kunne jeg få begge dele.
Men når du får bilen, kan du køre hen, hvor du vil.
Det er derfor, jeg køber den.
Jeg kører væk fra det hele, ikke Gerri?
- Det føles, som om jeg er en anden. - Hvem?
Tom!
Jeg kan godt lide at køre med toget.
Men bilen er billigere end toget.
- Ikke miljømæssigt. - Mener du...?
Det er mit CO2-fodaftryk.
Økonomisk set er biler billigere. Man ansporer ingen til at køre med toget.
Hvad med luftfartsselskaberne?
Ingen regering vil hæve priserne på flybrændstof.
Vores regering vil ikke investere i jernbanen. Vi gør ingen forskel.
De store selskaber slukker ikke lyset på deres kontorer om natten.
Og vi skal klare os med sparepærer.
- Skal jeg holde op med at genbruge? - Nej.
- Du bør være et forbillede. - Plant tomater.
Og courgetter.
- Jeg er faktisk meget miljøvenlig. - Er du det?
Jeg flyver aldrig.
Jeg bor ikke i et større hus, end jeg har behov for.
- Jeg laver ikke mad. - Andre laver mad til dig.
Hvem? - Restauranterne.
De tæller ikke. Alle spiser restaurantmad.
Du har bygget motorveje. Hvor miljøvenligt er det?
- Nemlig! - Flere og flere biler...
- Jeg køber en gammel bil. - Genbrug.
Vi måler samfundets trivsel på antallet af nye biler.
Ja, men Tom...
Hvis jeg køber en ny bil...
...så kommer der en bil til.
Du har ret, Mary. Vil du have en kop kaffe?
- Nej tak. - Jeg tager det sædvanlige.
- Har du det godt, Gerri? - Ja, jeg har det fint.
Hvordan har du det?
- Jeg er lykkelig. - Godt.
Jeg vil bare sige...
...at hvis du har brug for at snakke...
...kan du altid komme til mig.
- Jeg er god til at lytte. - Tak, Mary, men jeg har det fint.
Det ved jeg godt.
Det er vældig sødt af dig.
Åh, Gerri...
Alle har brug for en, de kan snakke med.
Ja, det har vi.
Nå, videre mod nye mål.
- Du må hellere sove her. - Nej, nej.
Det er vist bedst.
- Okay, Gerri, du er chefen. - Jeg finder en T-shirt til dig igen.
Jeg fandt din tandbørste.
Nu og da spekulerer jeg på, hvad han laver.
Om han tænker på mig. Det gør han garanteret.
- Hvor gammel var han? - Han er 64 nu.
Så er han ældre end mig. Han har passeret sin bedste alder.
- Nej, Tom, han var dejlig. - Vi bliver alle ældre.
- Han var meget, meget sexet. - Det behøvede jeg ikke at vide.
Han fortryder det nok inderst inde. Det håber jeg.
Han var min store kærlighed. Men han var gift.
Hvad skulle jeg stille op?
Man kan ikke gå rundt med et skilt, hvor der står:
"Fald ikke for mig, jeg er gift."
- Nogle har en ring på. - Ikke ham.
Men han var ikke et dårligt menneske.
Han elskede mig.
Han lyder som en løgnagtig lort.
Tom...
- Synes du, at det var min fejl? - Nej, Mary.
- Det mener jeg. - Der skal to til tango.
- Så du synes, at det var min fejl? - Det sagde jeg ikke.
- Det er, fordi jeg er så godhjertet. - Vi må alle tage nogle valg.
Hvorfor kan jeg aldrig finde ud af det?
Du kan bare se, hvad der skete, da jeg blev skilt.
Jeg lod ham spise mig af med sølle 5000 pund.
Og hvad har jeg nu? Ikke en pind.
Jeg bor i en lille, lejet lejlighed -
- hvor jeg i min alder burde have mit eget hjem.
Det er uretfærdigt.
Det svin...
Du godeste.
- Hun får det værre og værre. - Hun er desperat.
Jeg har lidt dårlig samvittighed over det.
- Du ved... - Nej.
Nej, du har ret.
Jeg var ikke særlig vild med historie i skolen.
- Ikke? - Måske var jeg.
Men jo ældre man bliver, jo mere relevant føles det.
Det er selvfølgelig indlysende.
- Vi går snart selv over i historien. - Nemlig.
- Hvad laver du med den på fortovet? - Jeg bryder loven.
- Hvor længe tog det? - En time. Jeg er træt.
- Blev det sent? - Tømmermænd. Skal jeg hjælpe?
Han er tilbage. Fik du hentet gødningen?
- Komposten. - Det er jo Joe.
- Sikke en overraskelse. - Hvordan går det?
Fint, hvad med dig? Hvor kontinentalt. Du sveder jo.
- Jeg har cyklet hele formiddagen. - Flot hjelm.
- Nej, glem ikke at kysse din mor. - Aldrig.
Nej, du er en god dreng, ikke?
Da du var mindre, var du en fræk dreng.
Det er jeg stadig i ny og næ. Det er en flot frakke.
Tak. Er jeg ikke for fint klædt på?
- Sov du i den? - Jeg sov i din seng, okay?
- Har du vasket sengetøjet? - Nej, gør det noget?
- Det finder vi ud af. - Undskyld, jeg står i vejen.
Alle de stærke mænd... Se hans muskler.
Det var derfor, vi fik ham.
- Jeg smutter. - Skal jeg køre dig?
Nej tak, jeg går.
- Undskyld... Du ved. - Det gør ikke noget.
Det var godt at se dig.
- Har du det godt? - Ja, sådan da.
Det blev lidt vildt i går.
Jeg må hellere gå.
- Tak for morgenmad, det var lækkert. - Velbekomme.
- Vi ses forhåbentlig snart igen. - Vi ses.
- Hav en god dag, alle sammen. - Farvel.
- Vi ses på tirsdag. - Hav det godt.
- Farvel, Joe. - Farvel.
Værsgo.
- Lækkert. - En lille gave.
- Matt skal giftes. - Åh, Matthew...
- Matt med guitaren? - Nej, det er Paul.
Nå ja, Matt. Har du mødt den unge dame?
- Er hun god nok til ham? - Nej, de hader hinanden.
- "Er han god nok til hende?" - Om forladelse, mrs. Pankhurst.
Holder I polterabend i Buenos Aires denne gang?
Nej, i Dublin.
- Endnu en hovedstad lagt i ruiner. - Vi skal nok passe på byen.
- Hvornår skal I af sted? - Til juli. Brylluppet er i august.
Jeg sætter te over.
- Hvornår bliver det din tur? - På næste onsdag.
- Du har ikke sagt noget. - Det skulle være en overraskelse.
Og jeg har ikke fået købt en hat.
Noget nyt? Ingen...?
Nej. Der er ikke sket noget på den front.
Hvad er der?
SOMMER
Hvem er det, der banker på min dør?
- Pil af med dig. - Hej, Tom. Hej, Gerri.
- Hej, Ken, hvordan har du det? - Jeg har det godt.
- Du maser mig. - Undskyld.
Jeg skal tisse. Jeg smutter lige på wc.
Du skal sove i Joes værelse.
- Det var bedre. - Nu skal jeg tage din jakke.
- Gerri! - Pas nu på, Ken. En øl?
Ja tak.
I er ikke rigtig kloge.
- Det smager dejligt. - Tak.
- Hjalp det? - Jeg har ikke spist siden i morges.
Det er skønt at se jer. Skål.
- Skål. - Skål.
- Hvordan går det med lejligheden? - Som det plejer.
- Har du ansat en rengøringskone? - Hun ville stikke af med det samme.
- Måske ville det blive hendes kald. - Den er rodet, men tæt på jobbet.
Jeg tager normalt bussen, ellers må jeg løbe.
Jeg køber morgenmad på cafeen. Jeg får en croissant eller en bolle.
Og en kop te. Jeg må smugle det ind. Ham Steve er en skide fascist.
- Din chef? - Ja, min overordnede.
- Arbejder han der stadig? - Ja. Han har kun været der to år.
Han er kun 35 år. Skide akademiker.
- Du er selv akademiker. - Havde du glemt det?
- Salat? - Nej tak.
I 40 år har jeg forsøgt at få arbejdsløse i job, og hvad er takken?
Kan du ikke gå på pension?
- Det ved jeg ikke. - Du har da en god pensionsordning.
Jeg kunne have trukket mig tilbage for to år siden.
Hvad ville du få tiden til at gå med?
Pubben. Spise, drikke og være glad.
Jeg ved det ikke.
- Hvordan har Joe det? - Han har det fint.
- Han kommer på søndag. - Skønt. Har han fået sig en kæreste?
- Nej, det tror jeg ikke. - Ikke så vidt vi ved.
- Hvem kommer til festen? - Jack og Janey.
- Tanya. En af mine kolleger. - Mary.
- Kommer Mary? - Og du er jo æresgæsten.
Det ved jeg nu ikke.
- Hvad har du ellers lavet? - Ikke så meget.
Gæt, hvor jeg var i sidste uge.
Til kampen mellem Hull og Derby. Jeg holdt selvfølgelig med Derby.
Jeg sad på hjemmeholdets tribune.
- Var der noget at juble over? - Nej.
Min bror kommer til alle hjemmekampene.
Min far og jeg plejede at stå sammen med ham.
Han afleverede altid Carl hos din mor lørdag eftermiddag.
I kunne høre tilskuernes larm fra stuen.
- Ja, det var kun tre gader væk. - Ja, huset rystede.
Vi var fodboldens centrum i årene under Clough.
- Du tog ikke til kampene. - Nu og da. Han var fanatisk.
Jeg tror ikke, at Ronnie har råd til sæsonkort mere.
Hvordan har Ronnie det? Jeg har ikke set ham i årevis.
- Han er 70 år. - Carl er 41 år.
- Linda arbejder stadig. - Hun passet ham.
- Hun er helt nedslidt. - Har Carl det som altid?
Så vidt vi ved. Det er trist.
Linda er knust. Han vil ikke tale med dem.
Jeg plejede at få et glas med Ronnie, da min far var på plejehjem.
Det er fordelen ved at være fri for arbejdslivets tyranni.
- Han gav aldrig en omgang. - Kalder du min bror for en fedtsyl?
- Ja, jeg gør. - Du har ret.
Jeg...
Når man når en vis alder, kan man ikke komme de steder, man plejede.
- Det behøver du ikke. - Det er mine pubber.
- Nu er det blevet til smarte barer. - Alting forandrer sig.
Da jeg begyndte at arbejde, gik vi alle sammen ud fredag aften.
Vi fik et glas og noget at spise. Men nu...
Det er svært, ikke sandt?
Hvem skulle jeg tage på ferie sammen med?
Der er ingen.
Jeg har kun været på ferie sammen med Pam.
- Spanien. Sikke et mareridt. - Rejste du ikke med Andrea?
Nej, hun tog af sted sammen med sin søster.
Den ko løb fra sine løfter.
Det sætter sine spor.
Piger i bikini. Drenge, der viser muskler på stranden. Nej tak.
- Jeg ved snart ikke. - Det lyder lækkert.
- Du kunne tage på kulturferie. - Jeg er ikke til kultur.
Pubkultur.
Alt er målrettet unge mennesker.
Barerne er fyldt med unge mennesker, der råber op om ingenting.
Du blev smidt ud fra flere pubber, fordi du råbte op om ingenting.
Ja, det er rigtigt.
"Ken, du er en fin fyr. Spil bare dart -
- men hvis du taler om politik igen, bliver du smidt ud."
Nej, de unge mennesker larmer så frygteligt.
Vi larmede på Isle of Wight-festivalen i 1968.
- Han gjorde. - Du larmede.
- Det ved jeg.
Kan I huske Plastic Penny?
- Hvor er de nu? - Du var vild med Plastic Penny.
- De unge har ret til at larme. - Jeg ved det. Det er min egen skyld.
- Jeg sidder fast. - Det er ikke din skyld.
Du sidder fast. Det er derfor, du ikke går på pension.
Det ved jeg. Jeg frygter at stige på det tog hver søndag aften.
- Hvorfor? - Jeg ved, hvad jeg vil tænke på.
Jeg har kun mit job i Hull.
- De fleste af mine venner er borte. - Det var hårdt, da Gordon døde.
- Og hans kone. - Er hun død?
- Ja. - Ja, de er begge gået bort.
Jeg kom til at tænke på ham på turen herned.
Jeg så ud ad vinduet et sted i Lincolnshire...
...og jeg så et skide træ...
Det mindede mig om hans begravelse.
Åh, Ken...
Ken... Ken.
- Kom her. - Gerri, jeg er så ked af det.
Jeg er ked af det, Tom.
- Hvordan går det? - Ad helvede til.
Du ser ud ad helvede til.
- Men hvordan går det ud over det? - Ad helvede til.
Skal vi køre om kap? Vi kører om kap til Snake Pass.
- Hvornår cyklede du sidst? - I 1896 på en væltepeter.
Nu skal du høre.
Skal vi to ikke vandre fra Edale til Matlock Bath?
Vi tager os god tid og besøger nogle gode pubber undervejs.
Jeg tager pubberne, så kan du vandre.
Glem det, du skal bære bagagen.
Hvad siger du?
Vi gør det i efteråret.
Hvad skal vi stille op med dig?
Du kan ikke fortsætte på denne måde.
- Er det alle mod alle eller hold? - Hold.
Tillad mig at foreslå, at den bedste og den dårligste spiller sammen.
- Med andre ord er du sammen med Ken. - Spiller vi om noget?
En flaske vin.
- Klar? - Ja, værsgo.
Skal jeg lægge ud?
Fader-og-søn-holdet spiller mod de ukendte løsgængere...
- Det er os. Held og lykke. - I lige måde.
Det er en sand fornøjelse at spille med dig igen.
- Se godt efter, Ken. - Der står en flaske vin på højkant.
Så er det nu.
- Atju! - Jeg vidste det!
Hele mit liv har jeg måttet trækkes med dit pjat.
Det er slut.
Skræm nu ikke dyrene. Hvor ofte skal du op om natten?
- Jeg har opgivet at tælle. - Du må gøre noget ved det.
Smukt slag.
- Flot slag, makker. - Ja, undskyld, Jack. Flot slag.
- Har du det godt? - Ja.
- Skal jeg tage flaget, Joe? - Ja.
- Held og lykke, makker. - Nu gælder det.
Det ser godt ud...
- Min makker. - Nemlig.
- Gerri. Tom. - Der er hun jo.
Undskyld, jeg kommer så sent.
Det tog tre timer. Jeg måtte spørge en politibetjent om vej.
- For du vild? - Ja, undskyld.
- Du har været her masser af gange. - Ja, men jeg kørte i min bil.
- Hvad skete der? - Jeg er så dum.
- Det skulle være en overraskelse. - Har du købt en bil?
- Gud se i nåde til os. - Jeg fik den billigt.
De ville have 700. Jeg tilbød 600, så vi endte på 650.
Det var nogle søde fyre. Den ene havde en guldtand...
De ville have kontanter. Jeg måtte i automaten onsdag, torsdag og fredag.
Jeg kunne først hente den fredag aften.
Fredag morgen ringede de og spurgte, hvornår jeg ville komme -
- og om jeg havde forsikret den. Det brugte jeg hele frokostpausen på.
Det var dyrt, for jeg har ikke kørt bil siden 1984.
Jeg sagde ikke noget, fordi jeg ville overraske jer.
Det er sandelig en overraskelse. Skal jeg tage den der? Tak.
Undskyld, Tom. Må jeg bede om et lille glas?
Du bør ikke drikke, når du er i bil.
Man kan godt tåle et par glas, ikke?
Er det i orden, Tom?
- Hej. Jeg er altså ked af det. - Vær nu ikke dum.
Hej, Tanya. Vi savner dig sådan på jobbet.
- Hvornår kommer du tilbage? - Tag det nu roligt.
- Hej, Joe, det er godt at se dig. - I lige måde.
- Hej, Ken, går det godt? - Ja.
- Sæt dig ned. - Sidder der nogen her?
- Hvor er det hyggeligt. Hej, Jack. - Jeg troede, du ville glemme mig.
- Undskyld. Hvor er Janey? - Hun er sløj.
Det er jeg ked af at høre. Jeg er hundesulten.
Babyen. Undskyld, Tanya. Hej, lille Isaac.
Tag dig ikke af den skøre dame.
Jeg kunne ikke genkende ham. Er han ikke blevet stor?
- Det gør de jo. - Værsgo.
Det var bedre.
- Vi har gemt lidt mad til dig. - Tak, Gerri.
- Jeg kan lave noget nyt. - Det behøver du ikke.
- Så du blev ikke anholdt? - Nej, han var faktisk venlig.
Hvor mange kubikcentimeter er din bil på?
- Hvad? - Hvor stor er motoren?
Det ved jeg ikke.
Den er vist cirka så stor her.
- Hvad er så sjovt? - Vær søde.
Det betyder, hvor kraftig den er.
- Bagpå står der 1,6 eller 1,8... - Nå ja. Det er vist drengesnak.
- Det er ikke så vigtigt. - Nej, Tanya.
- Jeg tager en cigaret. - Skal vi tage Isaac med herover?
Jeg troede ikke, det gjorde noget, når vi var udendørs.
Det er helt i orden.
- Tag en af mine. - Jeg har mine egne.
Tak.
Jeg tager også en smøg.
Jeg ryger kun en gang imellem.
- Hvordan går det? - Det går fint, Ken.
- Er du stadig alene? - Ja, og det er jeg glad for.
Ligesom mig.
Han er sød.
Han er en sulten, lille djævel. Ligesom sin far.
- Er han en god far? - Ja.
- Skifter han bleer? - Nogle gange.
- Du vil vel klare det hele selv. - Ja.
- Sådan var Gerri også. - Hvordan var Gerri?
- Pas dig selv. - Vi taler om dig, ikke til dig.
Janey var glad for, at du kom forbi i fredags.
- Hvordan har hun det? - Ikke så godt.
- Trapperne tager livet af hende. - Det så jeg.
Hun trænger til at tabe sig, men hun får ikke rørt sig.
- Hvordan har du det? - Jeg klarer mig.
- Vi lader os ikke slå ud. - Sådan skal det lyde.
Nej tak, Ken, jeg kan selv hælde vin op.
- Undskyld. - Se al maden i køleskabet.
Jeg har intet i mit. Vi ses.
- Må jeg sætte mig i midten? - Naturligvis.
Man må ikke komme imellem en mor og hendes søn.
Det er kun mit andet glas.
- Og det er det sidste. - Det kan blive et vendepunkt.
Ja. Da jeg kørte herhen i dag, følte jeg mig som et helt menneske.
Og det var på trods af, at turen var et mareridt.
Folk var så vrede.
Det er en dejlig bil. I skal se den senere.
Når jeg sidder bag rattet, føler jeg mig som noget særligt.
Du så så skøn ud med babyen.
Du glæder dig vel til at blive bedstemor.
- Spørg min søn. - Hold mig udenfor.
Hvor er han skøn. Du skal med din mor og mig ud at have en drink en dag.
- Vi går ofte ud. - Nu og da.
- Det kunne også bare være os to. - Du og jeg?
- Vi er jo gamle venner. - Joe, vil du hente mere vin?
- Ja, moar. - Tak.
Der kommer Ken.
Han kunne blive ret flot, hvis han gad.
- Han burde tabe sig lidt. - Han var flot, da han var ung.
Han har hjertet på rette sted.
- Livet er ikke altid rart. - Nej, det er ikke.
Gråt hår er i orden.
Det kan få en mand til at se distingveret ud, men...
Du ved, hvad jeg mener.
- Jeg ringer. - Næste gang spiller vi ordentligt.
- Hej, hej. - Vi ses.
- Hej. Kommer du tilbage til mig? - Ja.
- De kommer altid tilbage. - Gør de?
- Mine mareridt. - Er det så slemt?
Lad os ikke tale om det. Ikke i dag.
Hvordan har du det, Joe? Er livet godt?
- Jeg klager ikke. - Ikke?
- Der er ikke noget, du vil tale om? - Næ.
Du kan altid tale med mig.
Jeg opsøger dig, hvis jeg får brug for det.
- Du kan altid komme til mig. - Tak, Mary.
Hvordan har du det?
- Jeg har det faktisk fantastisk. - Du ser godt ud.
Gør jeg? Tak. Jeg føler mig så frigjort.
Du er en fri kvinde. Verden ligger åben for dig.
Er det ikke spændende? Jeg føler mig som Thelma og Louise.
- Den lille bil vil forandre mit liv. - Forhåbentlig.
Jeg skammer mig lidt, men når alt kommer til alt, hvad så?
Det er en lille gave fra mig til mig.
Hvis jeg ikke forkæler mig selv, hvem gør så?
Hvad vil du kalde din bil?
Skal man give ting navne?
- Jeg giver alting navne. - Hvad for eksempel?
- Min næse hedder Roger... - Nå, du mener kropsdele.
Du bliver ikke introduceret for dem alle sammen.
- Ikke engang lille Percy? - Har du truffet mit knæ?
Vi bliver altså nødt til at gå ud og få en drink en dag.
Vi to har altid gået godt i spand, ikke?
Det er dejligt, når det sker.
Kan du huske, da du viste mig kassen? Du ville ikke sige, hvad der var i.
- Det vil jeg stadig ikke. - Jeg ved det.
- Hvad? - Det siger jeg ikke.
Jeg tænker stadig på det. Vi grillede den dag.
Her lugter stadig på samme måde. Her er rodet.
Dine børn vil elske at lege her.
En skønne dag.
- Har du en kæreste for tiden? - Nej.
Godt. Jeg mener, du har det fint alene, ikke?
- Har jeg? - Du er stadig ung.
- Skal jeg løbe hornene af mig? - Ja...
Lev livet fuldt ud. Tænk ikke på fremtiden.
- Mange af mine venner gifter sig. - Ja, men du skal passe på, Joe...
Jeg blev gift, da jeg var i 20'erne.
Han var den forkerte, men jeg var også for ung.
Da jeg var i 30'erne, mødte jeg den rigtige.
Da var jeg moden og klar til det.
Han forlod mig ganske vist, men... Sådan kan det jo gå.
- Det er aldrig for sent. - Det ved jeg.
Du kender mig. Jeg er optimist.
Men det er svært, for jeg møder ældre mænd -
- som vil have yngre kvinder, og det er fint, for det er jeg.
Men... når de finder ud af...
...at jeg ikke er så ung, som de troede, står de af.
Mit udseende hjælper mig ikke.
Hvor gammel ser jeg ud, Joe?
- 60... 70... - Hold nu op.
Du behøver ikke at svare. Hvornår skal vi tage den drink?
- Jeg må se i min kalender. - Gør det og ring til mig.
- Lov mig det. - Det lover jeg.
Hvis du skal nå dit tog, skal vi se at komme hen på stationen.
- Du har drukket for meget. - Vel har jeg ej.
- Ring efter en taxa. - Jeg tager undergrundsbanen.
Der går 20 minutter, før taxaen er her.
- Jeg havde en grim oplevelse. - Joe, tager du undergrundsbanen?
- Du kan køre med mig og navigere. - Det lyder sjovt.
- Du kan give dem begge et lift. - Kan Mary klare det?
- Ja, jeg kan. - Jeg klarer mig.
- Jeg kan ikke finde King's Cross. - Det kan jeg.
- Er det okay med dig? - Det er god træning for mig.
- Jeg skal lige ovenpå. - Er det en god idé?
- Jeg skal lige pakke. - Tom?
- Hvad siger du så, Tom? - Den er lille og rød.
- Er den ikke fin? - Flot parkeret.
Jeg har glemt at låse den. Godt, den ikke blev stjålet.
Det er for øvrigt en 1,4'er.
Nu kender du vejen, så kom endelig igen.
- Hvad gør jeg uden dig, Joe? - Det skal nok gå.
- Kører du ikke med til King's Cross? - Det skal nok gå.
- Du kender ikke London, Ken. - Der er skilte.
Det er så rart, at du fortæller mig, hvor jeg skal køre hen.
- Jeg kan køre dig hjem bagefter. - Bare sæt mig af her.
Okay, jeg holder ind til siden.
Farvel. Det var skønt at se dig. Ring til mig.
Det skal jeg nok. Pas godt på dig selv, Ken.
- Hvilken vej skal jeg? - Lige ud og til venstre.
Okay. Farvel. Det der har vi ikke tid til, Ken.
Smæk ikke sådan med døren.
- Skynd dig. - Jeg løber.
- Vi ses. - Farvel, Mary.
Jeg kan godt lide dig. Må jeg ringe til dig?
- Giv slip, Ken! - Undskyld.
Jeg gengælder altså ikke dine følelser. Det er jeg ked af.
- Undskyld, jeg lod mig rive med... - Det er i orden. Skynd dig.
- Tak for turen. - Farvel.
I guder!
EFTERÅR
- Jeg sætter vand over. - Jo før, jo bedre.
- Hvad laver du her, din lømmel? - Jeg ville overraske jer.
- Det lykkedes. - Det er godt at se dig.
Goddag! Undskyld, men han fik mig til at gemme mig.
Mor og far, det er Katie. Det er Tom og Gerri.
- Tom og Gerri, hvor sjovt. - Vi har vænnet os til det.
- Hvad var det, du hed? - Katie.
- Har I været i kolonihaven? - Ja.
- Vi har høstet det sidste. - Vi har nogle skønne tomater.
- Vi ville tage en sandwich. - Er I sultne?
Jeg er hundesulten.
- Jeg skifter lige tøj. - Vi smider det beskidte kluns.
- Det er et dejlig stort køkken. - Det er enormt.
Tak for blomsterne, Katie.
- De er smukke. Sæt dig ned. - Tak.
- Hvor har I mødt hinanden? - Vores øjne mødtes i en bar.
- Vi var begge blevet brændt af. - De svigtede finder sammen.
- Hvornår var det? - Det er cirka tre måneder siden.
- Du har da ikke sagt noget. - Kan du være så diskret?
- Min gådefulde søn. - Det må være alvorligt.
- Du skulle holdes hemmeligt. - Jeres søn er en sær snegl.
- Det ved vi. - Tag for dig af retterne.
- Mine forældre ved alt om dig. - Hvad laver de?
Min far er postbud, og min mor sælger makeup.
- Og hvad laver du? - Jeg er beskæftigelsesterapeut.
- Jeg arbejder på Royal Free. - Det er et godt hospital.
Mit speciale er ældrepleje og genoptræning efter slagtilfælde.
- Hvad er et stavtilfælde? - Slagtilfælde.
- Du er altså ved at blive døv. - Sagde du ikke "stavtilfælde".
Er det skisportsrelateret?
Skiløbere, der har glemt, hvordan man bruger stavene, og skal genoptrænes?
- Joe har sagt, at du er rådgiver. - Det er rigtigt.
Er det ikke rart at vide, at man gør en forskel?
- Jo. - Eller det modsatte.
- Du yder sikkert dit. - Jeg talte om jer i plejesektoren.
- Jeg er ligeglad. - Det ved vi.
Jeg ved, at du er geolog, men hvad laver du egentlig?
- Jeg er ingeniørgeolog, så jeg... - Han graver huller.
Jeg undersøger...
- Jeg graver huller. - Kald en spade for en spade.
- Jeg kalder det en skovl. - Du kalder det en greb.
Jeg kalder det en kabeldrevet boreenhed.
Det er derfor, jeg elsker ham.
Jeg undersøger jorden for at se, om den kan holde til byggeprojekter.
Hvad arbejder du på for tiden?
Lige nu arbejde vi på et rør på otte meter i diameter -
- som skal tage trykket af Londons gamle kloaksystem.
Otte meter? Det er stort.
Det skal følge Themsen i 30 km, 80 meter under jorden.
Og det er bare til huset her.
Det er et stort projekt, og jeg er ikke alene om det.
Det bliver ikke færdigt før min død.
Så må du hellere skynde dig.
- Tag for dig. Skinke? - Nej tak, jeg er vegetar.
- Det er en lækker ost. - Lang bare til.
- Hvad skal I senere? - Der kommer nogen.
- Det lyder farligt. - Mary kommer til te.
- Hvem er Mary? - En veninde fra arbejdet.
Ja, hun er... Ja.
- Hun er noget for sig. - Jeg spørger ikke om mere.
Hvor er det dejligt at se dig, Joe. Hvordan har du det?
- Jeg har det godt. - Du ser godt ud.
- I lige måde. - Tak.
- Hej, Mary. Jeg er hans far, Tom. - Mine to yndlingsmænd.
- Kom indenfor. - Du ringede aldrig.
- Undskyld. - Skulle vi ikke have en drink?
Jeg har en overraskelse.
- Katie, det er Mary. Mary, Katie. - Hyggeligt at møde dig.
Katie er Joes kæreste.
- Din mor gav mig noget basilikum. - Hun vil lave pesto.
- Skal jeg tage din jakke? - Hvordan går det?
- Hvordan gik turen? - Okay.
- Nej, det gjorde den faktisk ikke. - For du vild igen?
Turen var fin. Det er bilen, den er galt med.
- Hvad skete der? - Den ville ikke starte.
Jeg måtte tage undergrundsbanen.
- Og nogen brød ind i den i går. - Det er jeg ked af at høre.
Jeg handlede stort ind i går og...
Det er skønt, for det kunne jeg ikke tidligere.
Jeg tog tidligt af sted, så det ikke ville være mørkt, når jeg kom hjem.
7Jeg må have glemt en pose på forsædet.
Da jeg kom ind, ville jeg slappe af med et glas vin...
Jeg havde en dejlig aften.
I morges da jeg var på toilettet... Toiletpapiret var i den pose.
Jeg løber ud. Vinduet er smadret.
Der er glas overalt, og mit toiletpapir er blevet stjålet.
- Det er nok nogle unger. - Er du forsikret?
Selvfølgelig. Det er ulovligt at have en bil, der ikke er forsikret.
- Så kan du få erstattet vinduet. - Det ved jeg.
Jeg er bare træt af det. Det er bare en bil.
Sæt dig ned, Mary. Sæt vand over, Tom.
Det har virkelig gjort mig stresset.
Den bil har kun ført problemer med sig.
- Måske skulle du sælge den. - Jeg har brugt en formue på den.
Det bliver kun værre.
- Vil du høre, hvad jeg mener? - Ja, ja. Jeg er træt af det, Tom.
Jeg er punkteret tre gange.
Udstødningen faldt af, karburatoren gik i stykker.
Kan du ikke aflevere den tilbage?
Jeg fik garanteret arbejdskraft, men ikke reservedele i tre måneder.
- Var det ikke omvendt? - Nej...
Det kan godt være. Jeg ved det ikke.
Viskeren blev revet af. Jeg har fået tre fartbøder.
Jeg har fået to klip i kørekortet. Den siger mærkelige lyde.
Den er blevet bugseret væk, selvom jeg ikke holdt ulovligt.
Jeg har fået syv... Nej, ni parkeringsbøder.
Og så brød den sammen på motorvejen til Brighton -
- så jeg blev trukket til Crawley, hvor jeg voksede op.
Jeg måtte tage toget hjem og tilbage til Crawley dagen efter.
En fyr blev ved med at rage på mig. Det kostede mig 500 pund -
- og så kom jeg ikke engang til Brighton.
- Det er ikke retfærdigt. - Nej.
Sæt dig ned og slap lidt af.
- I det mindste er du her nu. - Hvad var det, du hed?
Katie.
De gode nyheder er, at jeg har bagt en kage til dig.
Hun vidste, du kom, så hun bagte en kage.
- Må jeg få opskriften? - Du har ikke smagt den endnu.
- Den dufter herligt. - Må jeg også få opskriften?
- Jeg har aldrig bagt en kage. - I kan lave en kagekonkurrence.
Nej. Jeg bagte engang en kage, som faldt helt sammen.
- Du er da en dygtig kok. - Tak.
Hvad siger du til de to der?
Uhyret gemte sin pige bag døren til stuen.
- Jeg blev så forskrækket. - Jeg troede, Tom ville falde om.
- Hun bestod prøven. - Jeg havde kylet dig ud.
- Sådan behandler man ikke hinanden. - Vi anede intet.
- Min store hemmelighed. - Det er tydeligvis alvorligt.
Det har været en fornøjelse. Vi fik en dejlig frokost.
- Spiste I frokost? - Det gør vi hver dag.
- Det ved jeg. - Vi fik brød og ost.
- Ikke noget særligt. - Jo, det var.
Vi fik tomater fra kolonihaven. Har du smagt dem?
Ja, mange gange. Gerri giver mig tit nogle.
- Du får nogle med hjem. - Fint.
Jeg tager dem med i undergrundsbanen.
- Hvad laver du, Jackie? - Katie.
Det gør ikke noget. Jeg er beskæftigelsesterapeut.
Hun passer på patienter med slagtilfælde og ældre mennesker.
Jeg voksede op i Croydon, ikke langt fra dig.
- Jeg læste i Croydon. - Hvorhenne?
- Croydon College. - Passende navn.
- Læste du til sekretær? - Hvorfor tror du, jeg er sekretær?
- Er du ikke det? Det sagde Gerri. - Ja.
- Jeg tager mig af lægerne. - Fedt.
- Har I arbejdet sammen længe? - Ja, omkring 20 år.
Mary har kendt Joe, siden han var ti.
- Du kan nok nogle pinlige historier. - Jeg kan nogle søde historier.
Vi har haft gode oplevelser sammen, ikke?
- Jo, Mary. - Det er vores hemmelighed.
- Hun er en slags tante. - Det ved jeg nu ikke.
- Sådan ser vi dig. - Tante Mary.
Hvor er det sødt.
- Hvem vil have kage? - Ja tak.
- Tante Mary? - Tak, Joe.
Tak, mor.
Det må være kedeligt at passe på de gamle.
Jeg elsker det. Man lærer dem rigtig godt at kende og...
Vi bliver alle gamle en dag. 7-9-13.
Det er nogle af os allerede.
- Vi passer også de gamle. - Ikke på samme måde.
- Kagen er lækker. - Tak, Katie.
- Vi ses, når vi ses. - Og I aner ikke hvornår.
- I gemmer jer vel i skuret. - Eller i toilettet.
- Hvor sødt. - Kom til aftensmad engang.
Jeg hører, at I er fremragende kokke.
Tom er god til karryretter.
- Jeg er ikke blevet sagsøgt endnu. - Så prøver jeg lykken.
- Vi tales ved. - Farvel. Hav det godt.
- Tak for blomsterne. - Selv tak. Det var rart at møde jer.
Det var hyggeligt at træffe dig. Jeg håber, det med bilen løser sig.
- Farvel. Vi ses. - Farvel.
Hvad siger du så? - Det var en god overraskelse.
Undskyld mig, jeg skal arbejde.
Jeg ville have købt blomster, men butikkerne var lukket.
Gerri?
- Hvad? - Hvad synes du om hende?
Hun er herlig, synes du ikke?
- Jeg ved ikke rigtig... - Joe kan lide hende.
- De lader til at klikke sammen. - Jo, men han er stadig så ung.
Han er 30 år, Mary.
Jeg mener bare, at han ikke bør have så travlt. De har lige mødt hinanden.
Jeg tror, at Joe ved, hvad han gør.
Det håber jeg.
- Glem ikke dine tomater. - Nej, nej.
Jeg skulle have taget en flaske vin med.
- Jeg smutter nok snart. - Okay, Mary.
- Tak, fordi du kom. - Vi ses på tirsdag, ikke?
- Jo. Farvel. - Farvel.
- Det er virkelig trist. - Meget ubehageligt.
- Overrasker det dig? - Ja.
Nej, det gør det faktisk ikke. Men det er skuffende.
Hvornår inviterer du hende så igen?
- Har du læst det her? - Det er utroligt.
- Jeg kan godt lide hende... - Katie.
- Ja, hun er sjov. - Hun er dejlig.
Vores søn er fuld af overraskelser.
Det er vi mænd.
VINTER
Det ligner sig selv.
Hej.
- Hvordan har du det, Ron? - Hej, Ronnie.
- Kan du kende Joe? - Jeg er vokset siden sidst.
- Hvordan har du det? - Det skal bare overstås.
- Det her er den værste dag. - Ja.
- Hun var et dejligt menneske. - Hun var så rar.
- Har du fået noget at spise? - Jeg fik nogle bønner.
Du har brug for mere. Vil du have noget nu?
- Nej. - Er du sikker?
- Vi har sandwicher med. - Og øl.
- Hvor er Carl? - Jeg fortalte ham tid og sted.
- Kommer han? - Det er hans valg.
Det håber jeg sgu, han gør.
Rustvognen kommer snart.
Værsgo, Ronnie.
- Må jeg bede om en af de øl nu? - Ja, værsgo.
Tak.
- Goddag. Mr. Hepple? - Ja, jeg hedder Tom Hepple.
Det er min bror Ronnie. Han er Lindas mand.
- Er I klar? - Ja. Det er bare os fire.
- Har du nøglerne, Ronnie? - Ja.
Tak.
Mr. Hepple, det er præsten.
Tom Hepple.
Det er min bror Ronnie. Lindas mand.
Robert Saunter. Jeg står for bisættelsen.
Vi regner med, at Ronnies søn Carl kommer.
Han er vist ikke kommet endnu.
Vi må hellere komme i gang.
- Er I klar? - Ja.
Tak.
Jesus sagde til hende: "Jeg er opstandelsen og livet."
"Den, der tror på mig, skal leve, om han end dør."
"Og enhver, som lever og tror på mig, skal aldrig i evighed dø..."
Vi overgiver Linda Margaret til Guds nåde -
- og sender hendes krop til kremation.
Af jord er du kommet. Til jord skal du blive.
I sikker forvisning om genopstandelse til det evige liv -
- gennem Vor Herre Jesus Kristus -
- som vil gøre vores kroppe lig hans prægtige krop -
- som døde, blev begravet og genopstod for vores skyld.
Æret være hans navn. Amen.
Må Gud give dig trøst og fred -
- lys og lykke i denne verden og den næste. Gud velsigne jer.
Må Faderen, Sønnen og Helligånden altid være med jer. Amen.
Velkommen.
- Sig, det er løgn. - Hej, Carl.
- Er det det hele? - Det er slut, Carl.
Jeg er ked af det.
Det var dog utroligt. Hvorfor ventede I ikke?
Der kom nogen efter os.
- Kunne de ikke vente fem minutter? - Vi spurgte dem.
- Hvad er der sket med dig? - Der var kø.
- Det burde du have taget højde for. - Det gjorde jeg.
- Det her tilgiver jeg dig aldrig. - Det er ikke min skyld.
- Carl... Det er Joe. - Nå ja.
Jeg er virkelig ked af det. Vi tager hjem til din mors hus.
- Jeg kommer. - Vi ses.
- Hvornår så du sidst Carl? - Det er et par år siden.
- Og pludselig dukker han op. - Når han gider.
- Hvornår så vi ham sidst? - Det kan jeg ikke huske.
- Er det 5-10 år siden? - Det var det år, din mor døde.
- 1979. - Nej...
- Nej, 95. - Ja.
- Det ved jeg ikke. - Hvornår boede han hos os?
- Det var i 80'erne. - Du var ni år.
Han gik altid i sort.
Det er synd. Han var sådan en dejlig dreng. Fuld af spas.
Var han?
- Hej. Kom indenfor. - Kom ind.
- Denne vej. - Tak.
- Var det svært at finde? - Slet ikke.
- Skal jeg tage din frakke? - Nej tak.
Skal jeg tage jeres frakker?
- Joe, står der en stol mere derinde? - Ja.
- Det var en smuk prædiken. - Ja, det var.
Enkel og ligefrem. Var det ikke sådan, du ønskede den?
- Ikke noget smart. - Nej.
- Det var godt, det ikke regnede. - Det er et pænt sted, ikke?
Vi har vist alle taget afsked med folk der.
- Hvor længe arbejdede I sammen? - I ti år.
- Hvad med dig, Maggie? - Ikke så længe.
- Hun var et godt menneske. - Vi stod ikke hinanden så nær.
- Hun vil blive savnet. - Det kom som et chok.
Det bliver en stor forandring for dig. Nu skal du passe på dig selv.
Man vænner sig til det. Otte år for mit vedkommende.
Det er Carl.
- Hej, Carl. - Undskyld mig.
- Vil du have noget at drikke? - Vi har te, øl, et par flasker vin.
Jeg klarer mig, ellers tak.
- Bor du i nærheden, Frank? - Ja.
- Jeg bor på Palmers Street. - Det er 40 år siden, jeg boede her.
- Hvordan går det? - Fint.
- Det må være kommet som et chok. - Det kan man roligt sige.
- Hvor bor du? - I Yorkshire.
- Arbejder du? - Drop forhøret.
Der er mad, hvis du er sulten.
- Er der ingen breve til mig? - Nej.
Der er heller ikke nogen fra dig.
Du har stadig din humoristiske sans.
- Hvem har stået for alt det her? - Det har vi.
- Vi havde det med. - Fra London? Fint.
- Du tog dig altså ikke sammen. - Vi tilbød at gøre det.
Men det er hans pligt, ikke?
- Han er altså temmelig rystet. - Ja, din bror er skrøbelig.
- Hans kone er lige død. - Hans kone.
- Han tog sig ikke af hende. - Gjorde du?
- Tog du dig af hende? - Ja, på min egen måde.
- Hvordan? - Hun kendte mine følelser.
- Hold mund. - Det er mit hjem.
- Det er det da ikke. - Lige så meget som det er hans.
- Hvad glor du på? - På dig.
Det bryder jeg mig ikke om.
Du behøver ikke at blive her.
- Vi må hellere gå. - Undskyld mig.
- Det beklager jeg. - Skal jeg hente jeres frakker?
- Tak, fordi I kom. - Skal jeg sætte jer af et sted?
- Gider du det, Frank? - Ja, jeg kører dem hjem.
Pas godt på dig selv, Ronnie.
Tak, fordi I kom. Jeg beklager balladen.
- Det skal du ikke tænke på. - Vi ses.
Fandens også.
Hvordan har du det, Ronnie?
Jeg ved ikke, hvad jeg skal gøre.
Glem ham. Han skal nok smutte igen.
Hør her.
Hvorfor tager du ikke med os hjem til London?
Nej... Ellers tak. Hvorfor ikke?
Bare et par dage eller en uge. Så længe, du vil.
Så kan du tage toget hjem.
Jeg ved snart ikke...
Overvej det.
- Hvad siger du? - Indtil du får det lidt bedre.
- Er I sikre? - Ja.
- Okay. - Godt.
- Pak en taske, så rydder vi op. - Har du en kuffert?
Carl, din far tager med os hjem.
- Der er vist en under sengen. - Hvordan døde hun?
Hun var død, da jeg vågnede. Tilfreds?
- Jeg skal nok. - Nej, sæt dig bare ned.
Hvorfor gør jeg det her? For mors skyld?
- Hun er sgu da død. - Carl...
- Jeg henter en flaske vin. - Vi har masser af vin.
Han kommer ikke tilbage.
Pyjamas. Nogle skjorter. Vil du have noget andet tøj på?
- Ja. - Det her?
Hvordan har du det? Klarer du dig?
Jeg skal nok klare mig.
Vi kører snart.
Hej.
Er Gerri hjemme?
Nej.
- Er Tom hjemme? - Nej, de er ude.
Hvad drejer det sig om?
Jeg ville bare tale med dem.
- De sagde ikke noget. - Nej... De...
Det var bare en indskydelse, at jeg tog herhen.
Jeg er en af Gerris kolleger.
- Er de taget ud i kolonihaven? - Ja.
Må jeg komme indenfor? Jeg vil gerne vente på dem.
- Jeg ved snart ikke... - Jeg fryser.
- Jeg er alene. - Det er ikke et røveri.
Jeg kan beskrive huset.
Når man går ind i køkkenet... står komfuret til højre.
Vasken er lige foran en, og til venstre er...
- Ja, ja. - Tak.
Jeg hedder Mary.
- Hvad hedder du? - Ronnie. Jeg er Toms bror.
Er det din kone, der lige er gået bort?
- Ja. - Det er jeg ked af.
- Skal jeg lave en kop te til dig? - Nej tak.
Må jeg lave en til mig selv?
Det vil Gerri og Tom ikke have noget imod.
Okay.
- Bliver du her et par dage? - Ja.
Jeg har ikke spist morgenmad.
- Har du spist morgenmad? - Ja.
- Sammen med Tom og Gerri? - Ja.
Vil du have et kram?
- Vil du ikke have lidt te? - Okay da.
Det var bedre.
Det er dejligt at være her.
Jeg har ikke været her i månedsvis.
De inviterer mig tit. Vi er gamle venner.
- Sover du på Joes værelse? - Ja.
Med alle hans ting og sager.
- Var han med til bisættelsen? - Ja.
- Var hans kæreste med? - Nej.
- De kommer senere. - Gør de?
Jeg ser frygtelig ud.
Jeg kom først i seng klokken fem, og så kunne jeg ikke sove.
Så stod jeg op og tog herhen.
- Har Gerri talt om mig? - Nej.
- Mary. - Nej.
Du ligner Tom.
- Gør jeg? - Ja.
Du har et rart ansigt.
Tom har også et rart ansigt.
- Hvad hed din kone? - Linda.
Var hun sød?
- Spiste I middag i går? - Vi fik kylling.
- Er de ikke dygtige til at lave mad? - Jo.
- Jeg kan ikke lave mad. Kan du? - Nej.
Jeg fik ikke noget at spise i går.
Vil du have noget ristet brød?
Nej tak.
Jeg kunne godt ryge en cigaret. Ryger du?
- Ja. - Godt.
Jeg har en veninde, som rullede selv.
- Vil du have en af dem her? - Nej, ellers tak.
Fortsæt bare. Ligesom i gamle dage.
Vi bliver nødt til at gå ud.
De lægger ikke mærke til, at vi bliver herinde.
Det bringer minder frem.
- Har du røget pot? - Et par gange.
- Jeg og min bedste veninde Monica røg pot.
Vi ses ikke længere.
- Kunne du lide The Beatles? - De var okay.
Jeg var mere til Elvis og Jerry Lee Lewis.
"I'm All Shook Up."
- Har du børn? - En søn.
Er han gift?
Det ved jeg ikke.
- Har du børn? - Nej.
Desværre ikke.
Skal du snart hjem?
Ja, jeg skal have styr på et par ting.
- Din søn kan vel ikke hjælpe dig. - Nej.
Jeg kan hjælpe dig, hvis du vil have det.
- Skal du flytte? - Nej.
Jeg kunne tage fri et par dage.
Fryser du?
Jeg klarer mig. Lad os ryge færdig.
- Kender du Ken? - Ken? Ja.
- Var han med til bisættelsen? - Nej.
- Han er ret sær, synes du ikke? - Er han?
Jeg ryger i virkeligheden slet ikke.
Jeg fik for meget at drikke i går. Det var en dum dag.
Min bil brød sammen og måtte slæbes på værksted.
Den var ikke værd at reparere. De gav mig 20 pund for den.
- Det var ikke meget. - Hvad kan man bruge 20 pund til?
- Jeg købte en flaske champagne. - Nå?
Drak du hele flasken?
Ja, jeg gjorde.
Jeg må hellere lægge mig lidt.
Det er dejligt at have nogen at tale med.
Ja.
Her er så fredeligt.
Måske flytter jeg et andet sted hen.
Og begynder forfra.
Engang arbejdede jeg på Mallorca.
De kommer snart tilbage.
- Værsgo. - Tak.
- Hej, Ronnie. - Så er vi hjemme.
- Hej, Gerri. - Hej, Mary.
- Det var satans. - Hvad laver du her?
Jeg tænkte bare...
Jeg smider lige støvlerne.
- Hvor kom hun fra? - Hvor ubelejligt. Og så i dag.
- Hvordan går det? - Det går fint.
- Er du i bil? - Nej, jeg tog undergrundsbanen.
- Du kunne godt have ringet. - Undskyld.
- Joe og Katie kommer. - Det sagde Ronnie.
- Te, Ronnie? - Ja.
Kom og få en kop te, Mary.
- Hvordan går det? - Ubarmhjertigt.
Jeg ved ikke, hvad jeg skal gøre.
- Jeg kan ikke bare kyle hende ud. - Ikke?
- Nej, hun har det forfærdeligt. - Stakkels kvindemenneske.
- Tom og Katie kan godt klare hende. - Ja. Jeg har mad nok.
- Så er alt jo i orden. - Vi får se.
- Skal jeg hjælpe? - Nej tak, Mary.
- Vil du blive og spise med? - Nej, jeg vil ikke trænge mig på.
- Vi har mad nok. - Er du stadig vred på mig?
Jeg er ikke vred på dig, men du skuffede mig.
Gerri...
Det var ikke min mening. Det er jeg ked af.
Ja, du har sagt undskyld.
Jeg savner dig.
Vi ses på jobbet, men vi taler ikke sammen mere.
- Jeg har det forfærdeligt. - Det er min familie.
Det forstår jeg godt.
Kom her.
Du må tage ansvar for dine handlinger.
Hør her, Mary.
- Du bliver nødt til at tale med en. - Det vil jeg ikke.
- Det vil hjælpe dig. - Jeg vil kun tale med dig.
Jeg taler med en kollega.
Bare vi er venner, så klarer jeg mig.
Du har brug for hjælp fra en professionel.
Du bliver meget gladere.
Skal vi ikke tale om det på tirsdag?
- Overvej, hvad jeg har sagt. - Vi kunne tage en drink.
Hjælp med at dække bord.
Ronnie er vældig sød.
- Hej. Jeg så jer gennem vinduet. - Hej. Hvordan går det?
- Godt, hvad med dig? - Hej, Katie.
Hvor er det godt at se dig.
Mary er her.
- Hej. - Vi har chokolade med.
- Nej, kom tilbage. - Det ser du aldrig igen.
- Skal jeg tage jeres tøj? - Ja tak.
Jeg har verdens længste halstørklæde og en tehætte på hovedet.
Du skal møde Ronnie. Mary er her.
- Hej, Mary. - Hej.
Hej, du må være Ronnie. Det er hyggeligt at møde dig.
- Det er Katie. - Min storebror.
- Hvad vil I have at drikke? - Rødvin.
- Vi skal have fisk. - Så tager jeg hvidvin.
- Vil du have en øl, Ronnie? - Hvidvin, Mary?
- Ja tak. - Det klarer jeg.
- Jeg henter en øl til dig, Ronnie. - Jeg hører, at du er Derbyfan.
- Ja. - Jeg holder med Crystal Palace.
Jeg håber stadig, at vi rykker op engang.
- Har Derby en chance? - Det tror jeg.
Vi mødtes den første dag på universitetet.
- Vi skulle bo i samme bygning. - Vi mødtes på trappen.
- Jeg væltede ned. - Jeg væltede op.
Ikke meget har ændret sig.
Efter uni var Tom to år i udlandet.
- Det tog du vel ikke personligt? - Vi var i London i ni måneder.
Mit første geologi-job var i Australien.
Det var ham og en gruppe australske cowboys.
Det var som i det vilde vesten.
- Har du været i Australien? - Jeg arbejdede et år i Sydney.
Det var skønt. Australiere forstår at more sig.
- Du kom og besøgte mig i juleferien. - Vi holdt jul på stranden.
Grillfest på stranden?
Efter de to år tog jeg derover igen...
I tog på jeres store tur, ikke?
Vi rejste i syv måneder fra Freemantle til Singapore.
Og fra Singapore til Malaysia og så til Thailand.
- Burma. - Indien.
Vi vandrede i Nepal og var på stranden i Goa.
Pakistan, Afghanistan, Iran, Tyrkiet og de græske øer.
Jeg havde arbejdet i Australien i to år -
- og tjent gode penge uden at bruge nogen.
Så vi behøvede ikke at spare.
Nogle folk måtte rejse på tommelen, men vi kunne tage busser og tog.
Du har da været på de græske øer, Mary.
Ja.
- Hvilken ø var det? - Korfu.
- Hvad lavede du på Korfu? - Jeg bestyrede en bar på stranden.
- Var du barpige? - Ja.
- Hvornår skal I til Paris? - Næste fredag.
- Vi skal med toget kl. 6.22. - Hvornår er vi så i Paris?
Kvart i ti? Så kan vi spise morgenmad ved Seinen.
- Har I bestilt hotel? - Ja, vi fandt et skønt hotel.
Det er smukt og ligger i Marais-kvarteret.
- Hvornår skal I hjem igen? - Om søndagen...
Oversat af Henrik Gram Laen Sørensen SDI Media Denmark
Til minde om Simon Channing Williams. 1945-2009. Producent.