Oversat af Euphoric for RAPiDCOWS Udgivet på HOUNDDAWGS.ORG
Tidligere i "The Vampire Diaries"...
- Har du en mor? - Jeg havde en mor. Hun døde.
Vi elskede hende. Hun var hele vores verden.
Vores mor forfalskede hendes død, efterlod hendes sønner, startede en ny familie, -
- og prøvede på alle måder at glemme os!
Hvem tror du gav Kai ideen til at binde Elena i den Tornerosesøvn.
- Hvem? - Lily.
Du valgte dine kættere frem for Stefan og mig hver gang du kunne.
Vær søde at tilgive mig.
Enten er du en Salvatore, eller også er du en af os.
- Du tager fejl, Julian. - Lily!
- Damon. - Sig noget.
Du traf dit valg. Tag konsekvensen.
Alt hun ønskede var at blive tilgivet, men du spyttede på hende.
Hun fortjente den ikke.
"Føniksstenen giver sværdet dets kræfter mod udødelige fjender."
Når en vampyr stikkes gennem hjertet, skaber sværdet en magisk tunnel, -
- som flytter deres sjæl ind i den frygtelige sten.
Stenens formål er at straffe vampyrer.
Hver ond gerning, du har bedrevet, bliver forvandlet til dit personlige Helvede.
Stefan!
Jeg ved ikke, hvordan dit Helvede bliver, men jeg håber, hun er der.
Efteråret 1863 Sydstaternes frontlinje
Havde du en dejlig lur?
Mor?
- Salvatore, hjælp mig! - Henry!
Vær nu sød! Du må hjælpe mig.
Kom, Henry. Vi får dig ud herfra.
Hejsa, helt. Du har været borte længe.
Brevrunde!
Nyt hjemmefra?
Min bror.
Kære Damon, de siger, vi kun må sende gode nyheder, men det er ikke muligt.
Sorgen trækker sig sammen om Mystic Falls og mit hjerte er endnu mere trist.
Valerie rejste og vendte aldrig tilbage, far drikker sig i søvn hver aften.
Mens mors dødsdag nærmer sig, har jeg problemer med at sove, -
- lammet af en stigende frygt, som jeg ikke kan ryste af eller sige hvad er.
Jeg ville ønske, du var her, så du kunne lærer mig -
- at klare mig gennem de endeløse nætter, bror.
- Oberst. - Løjtnant Salvatore.
Jeg anmoder om to ugers orlov, så jeg kan tage hjem.
Det gør alle andre også, Salvatore.
Nej. Anmodning afslået.
Jeg frygter min bror er meget langt ude, jeg ville ikke spørge hvis ikke -
- han virkelig havde brug for mig. Jeg ønsker ikke at undslå mig min pligt.
Er der noget, du skal have gjort, så gør jeg det.
- Hvad som helst? - Javel, hvad som helst.
Godt så. Jeg har en opgave.
Helt ærligt er det mere en pligt.
For muligheden til at se min bror, så gør jeg det.
Der er en gård 20 kilometer østpå.
Rygterne siger det er nordstatssympatisører som skjuler syddesertører.
Hvis det er sandt, vil jeg have dem arresteret og bragt til mig.
Anse det som gjort.
- Mange tak, mange tak. - To uger derhjemme?
Tænk sig? Hvor lækkert. Jeg glæder mig til at se min kæreste Olivia.
Hun er bare så dejlig. Har du en kæreste, Damon?
- Nej, men jeg skal besøge min bror. - Damon, er du helt sikker angående dette?
- Angående hvad, Henry? - Angående opgaven.
De mænd, de desertører vi skal fange, -
- de er almindelige folk, der ikke tror på sagen mere, som os to.
Det er sandt. Jeg er ligeglad med denne krig, Henry.
Ærligt talt, meldte jeg mig kun for min fars skyld.
Jamen, hvordan kan du så indfange folk som dig selv?
Det er ikke min skyld, de deserterede, Henry.
De traf deres valg, nu er de vores vej hjem.
Kom.
Hej, ma'am.
Kan du undvære lidt mad til to sultne soldater?
Nej. Desværre.
Der er vel ingen grund til at minde dig om, at det er en borgerpligt i krigstid, -
- det er faktisk også lovpligtigt.
Mange tak, ma'am.
Hallo. Vi er jeres overraskelsesmiddagsgæster.
- Skal jeg tjekke ovenpå? - Ja, tak.
Henry skal lige friske sig op. Rene hænder, rent sind.
Jeg er sikker på, I ikke er den type, der skjuler ammunition for soldaterne, -
- men vi har vores ordrer, -
- jeg er nødt til at tjekke det.
Jeg er glad for, nogen laver noget fornuftigt.
- Vi har masser af frugt. - Det ser jeg, ma'am.
Nej, nej, nej, nej! Vær sød at lægge dit våben.
Jeg vil ikke have ballade.
Hvis I går lige nu, får I heller ikke nogen.
Det eneste, vi ønsker, er at komme hjem.
Det er netop problemet.
Jeg vil også gerne hjem.
Gud! Gud.
Damon... Hvad har vi gjort?
Vent her.
Der har været nok blodsudgydelse.
Læg dit våben. Jeg beder dig.
Mor?
- Hallo, Damon. - Du kan umuligt være her.
Du døde af tuberkulose. Vi begravede dig i Mystic Falls.
Min søde, kære søn.
Jeg er rigtigt nok død. Det sørgede du jo for.
Du døde. Jeg var der.
- Det giver ingen mening. - Men du begynder at kunne huske.
- Det er ikke virkeligt. - Din sjæl er fanget indeni Fønikstenen.
- Det skete virkeligt, ikke? - I 1863.
Jeg fik et brev fra Stefan. Han virkede fortvivlet.
Jeg ville bare hjem til ham.
Selv om jeg tvivlede, startede jeg med at indfange desertører.
- Alt gik galt så hurtigt. - Tog du nogensinde ansvaret for episoden?
- Hvad mener du? - Du og Henry fik det til at forsvinde -
- og talte aldrig mere om det. - Hvordan ved du det?
Måske er det på tide at overgive sig selv.
Hvorfor? For hvad?
De var desertører. De overfaldt os. Jeg kom her ikke for at dræbe nogen.
Du havde dine betænkeligheder, men gik alligevel fremad.
Så Helvede er at blive straffet for noget, jeg ikke har tænkt på i 150 år?
Undskyld mig. Du skal prøve noget bedre.
Jo længere du holder det på afstand, jo værre bliver det for dig.
Jeg forstår, og hele denne farce -
- er vel ikke noget, som skal få mig til at føle anger over din nytteløse død?
- For det virker ikke, mor. - Det handler ikke om anger, Damon.
Det er om straf. Damon?
Sig at du ved, hvem du er.
Damon, sig noget.
Jeg ved, hvem jeg er, Bon Bon.
Godt. Det betyder jeg brugte den rigtige fortryllelse for en gangs skyld.
Hvordan har du det?
Som om jeg lige har gennemlevet en dag i unge Damon Salvatores liv.
En dag?
Damon, du har været død i tre måneder.
Oversat af Euphoric for RAPiDCOWS Udgivet på HOUNDDAWGS.ORG
Er du sikker på, du har det godt?
Intet ønske om at slå på eller ødelægge noget?
Miks, men du ser ikke så godt ud.
Jeg har det fint. Bare, træt.
Det krævede tre kættere at finde Julian sjæl i den sten, -
- og jeg gjorde det alene.
Ikke at jeg regnede med en parade, men hvor er min parade?
Caroline er på Whitmore, Alaric har forelæsning, og Matt er på patrulje.
Jeg er ked af det. Der er gået tre måneder.
Jeg... det er ikke som om... tiden stod stille.
Jeg fatter det. Det er helt i orden.
- Hvor er Stefan? - Du skal bruge en anden.
Hvor er han, Bonnie?
Da Julian stak dig, stak Nora Stefan, og jeg har ikke kunnet få ham tilbage endnu.
Siger du, min bror stadig er fanget derinde, og du fik mig ud først?
Det lød så ikke som en tak.
Hvor er han, Bonnie?
- Han er i sit værelse. - Vi må have ham ud.
Jeg gør det, når jeg kan.
Damon, det krævede al min magi at få dig ud.
Jeg er ligeglad, Bonnie. Nu!
- Har du ham i skabet? - Han var her ellers lige.
Det er han ikke nu, Bonnie, hvilket stiller spørgsmålet, -
- hvordan overser man en bevidstløs vampyr gå ud af døren?
Fordi han ikke gik ud af fordøren.
Nogen tog ham.
Hvis Julian var i Mystic Falls, tror jeg at jeg ved det.
Tror du ikke, du har for høje tanker om dig selv, Donovan.
Jeg siger bare, han ikke holder sig tilbage.
Matt, hvis Julian brænder Stefans krop, kan vi ikke få ham tilbage!
Ingen brænder nogen, ikke endnu. Hør. Julian efterlod en besked.
- Han forsøger at få os et sted hen. - Vi kunne altid lave en søgebeværgelse.
Bonnie, ikke på vilkår! Du trak faktisk lige Damon ud fra Helvede.
Jeg kan ikke engang forstå, at du står her.
Hun talte ikke til dig, bjørnemor.
- Tror du, at du har kræfter nok? - Det finder vi vel ud af.
Bonnie, du har udmattet dig selv hver dag de sidste måneder.
- Lad mig tjekke overvågningsbåndene først. - Dig og hvem ellers?
Med mindre Mystic Falls politistyrke har hyret folk, siden sidst jeg var ude.
Tænkte det nok. Kan du finde ham?
Jeg prøver.
- Drink? - Jeg er gravid i 28'ende uge.
- Var det et ja eller nej? - Hvad sker der indeni dit hoved?
Jeg er virkelig nysgerrig for det må være dejligt kun at se, det man vil se.
Ved du, hvad jeg er tænker på? Hvorfor Føniksstenen -
- satte min mor i mit når den havde så mange andre torturmetoder at vælge imellem.
Og det er derfor, jeg tiggede Bonnie om at få Stefan ud først.
Hvorfor gjorde hun så ikke det? Fordi logikken sejrede.
- Hvad pokker skal det betyde? - Ingenting.
Blondie, du skal ikke vælge dette tidspunkt som -
- det eneste tidspunkt at være stille på. Fortæl mig hvad jeg overser?
Hør.
Jeg ved ikke, hvad du lige har gennemlevet, eller hvordan der er i den ting, -
- men jo længere du er fanget, des mere menneskelighed forsvinder.
Og her står jeg så fuld af følelser.
Spørgsmålet er, hvorfor er det ikke min bror?
Fordi vi regnede med, at var du væk for længe, -
- ville du komme igen uden menneskelighed, -
- kun fokuseret på at dræbe Bonnie for at genoplive Elena.
- Du godeste. Bonnie? - Fortryllelsen virkede.
- Han er på hovedvej 29. - Gå du bare. Jeg passer på hende.
Damon. Du lever!
Jeg ventede ellers den søde heks eller den gravide blondine, men...
Du må nøjes med den stædige bror.
Godt. Hvad er den rådne stank?
Den. Ja.
Jeg var på en benzintank tidligere, og blev lidt uforsigtig med slangen.
Jeg er bange for, din bror er helt gennemblødt.
Kom nu. Sid ned.
Hvis du ikke vil spise med, tror jeg, vi kan springe frem til -
- cigaretten efter middagen.
- Vil du virkelig tale om det? - Vil du virkelig gøre det?
Ja, det vil vi.
Jeg har ikke haft mulighed for at snakke kamphistorier med en anden overlevende.
Kom nu. Hvordan klarede du det? Fortæl alt.
Med glæde. Så snart Stefan er hjemme, befriet fra stenen, kan vi alle sidde -
- med et glas vin, snakke sammen, og spise slik til solen står op.
Måske skal jeg begynde.
Efter jeg vågnede i den forbandede verden, -
- så jeg din mor...
Og så slog jeg hende ihjel.
Hver eneste dag i et helt århundrede, så jeg hende dø.
Hver eneste dag i over et århundrede, -
- fik jeg mit hjerte revet ud af mit bryst.
- Det var ren elendighed. - Jeg havde en lidt anden oplevelse.
Totalt set får Helvede en stjerne for gru og to skuffede tommelfingre ned -
- for en snedige brug af lignelser.
- Virkede det ikke på dig? - Det blev kaldt Helvede.
- Lad os bare sige jeg havde forventninger. - Jeg tror, du bare stod imod.
Stod imod hvad?
Du nægtede at se smerten, du så let havde skubbet fra dig.
Damon! Det er for sent.
- Nej. - Jo.
- Det er ikke rigtigt. - Smerten er ægte.
Følelsen er sand.
Så snart du indser det, er du lidt tættere på.
Tættere på hvad? Tættere på hvad?!
Halløjsa, helt. Du har været væk længe.
Postrunde!
Nyt hjemmefra?
Kære Damon, de siger, vi kun må sende gode nyheder, men det er ikke muligt.
Sorgen trækker sig sammen om Mystic Falls og mit hjerte er endnu mere trist.
Hvad vil du sige, hvis jeg ønsker to ugers orlov til at besøge min bror.
Det samme som til alle andre, Salvatore.
- Nej. - Tænkte det nok.
Men var jeg parat til at hjælpe -
- dig med dit lille desertørproblem, så måske?
Nu du nævner det, er der en lille gård 20 kilometer østpå.
Rygterne siger der er nordstatssympatisører der.
Den klarer jeg.
Bare for at kende reglerne... hvis jeg bringer dem levede hertil, -
- kommer jeg hjem og ser min bror. - Ja. Det gør du, løjtnant.
Godt så.
To uger hjemme? Hvor dejligt.
Jeg glæder mig til at se min pige Olive. Hun er virkelig dejlig.
- Har du en kæreste, Damon? - Ja. Nej. Jeg mener...
Jeg må indrømme, tingene er lidt tågede nu, Henry.
De mænd, de desertører vi skal indfange, -
- er det ikke bare almindelige folk som dig og mig?
Teknisk set, jo, men jeg tror, de er symbol for noget større.
Selvfølgelig er de det. De står ved deres politiske mening.
Det gør de, men de er min vej ud herfra, og jeg skal bringe dem levende tilbage.
Goddag, ma'am. Kan du undvære et måltid til to sultne soldater?
Og før du siger nej, vil jeg minde dig om, at loven siger, du skal.
Og jeg elsker tærte.
Mange tak.
- Jeg tjekker ovenpå. - Vær sød at lade være.
- Men der kunne være folk deroppe. - Det er der ikke, Henry.
Bedste, jeg må venligst bede om at lægge den kniv -
- og kom herover og stå ved bordet, tak.
Så er du sød, ma'am.
Også dig, tøs.
Jeg må bede jer alle stå her ved bordet.
- Damon, hvad laver du? - Stol på mig. Jeg styrer det.
Ikke nødvendigt. Vi når ikke til middagen.
Jeg ved i har to desertører i kælderen. Men ingen behøver at komme noget til.
Vi tager bare de mænd med til vores lejr, og ikke andet.
- Lad være! - Mor!
Nej. Nej, nej, nej.
- Det gik ikke så godt. - Damon?
Bare rolig. Jeg ved, hvem jeg er. Jeg ved også, du ikke er virkelig.
Hvad er det for? Det er fint. Jeg er bare svag.
Ved du det krævede tre kættere at hente Julians sjæl ud fra stenen.
Og du gjorde det alene. Forstået.
Den gode nyhed er jeg ved hvor Julian har Stefans krop, så læn dig bare tilbage, -
- og glem alt om søgebesværgelsen. - Hvad snakker du om?
Godt. Spoiler alarm.
Mens du arbejdede med mig, stjal Julian Stefans krop.
- Jeg får den tilbage. - Det er ikke nødvendigt.
Du skal ikke være her.
Før du siger andet, giv ikke Caroline skylden -
- for at befri mig først. Det har jeg slet ikke overvejet.
Så er det så nu vi sammenligner notater, analyserer -
- symbolikken, overbeviser hinanden om vi har overlevet?
For at være helt ærlig, jeg har lige haft 168 års fejl, sorg og smerte -
- i endeløs løkke, så jeg stemmer for vi bare springer til der hvor vi drikker.
- Skål. - Skål.
Hvorfor? Hvad skete med dig derinde?
Det var bare en træls borgerkrigshistorie.
For sydstaterne, -
- blodbad, mange liv gik tabt.
Så det ramte dig?
En stens opfattelse af min personlige ansvarlighed -
- i et krigstidsdrama? Ikke specielt.
- Hvad? - Følte du slet ingenting?
Selvfølgelig.
Jeg havde et brændende ønske om at komme hjem til min bror -
- så jeg kunne hjælpe ham med at glemme en pige, han lige havde mødt.
Så der hvor de uskyldige bløder ud over gårdens gulvbrædder, -
- det... det betød intet for dig?
- Jeg vidste det. - Du vidste hvad?
Du er ikke ægte.
Undskyld, bror. Må trykke på genstartknappen.
- Tag din pistol, Henry. - Hvorfor?
Fordi jeg begynder at se et mønster, og vi to skal løse mysteriet.
Fortryllelsen virker ikke. Jeg forstår det ikke.
- Det er som om stenen skjuler hans sjæl. - Så bør du måske holde pause, all right?
- Du har forsøgt hele dagen. - Det kan hun ikke.
Jo længere han er derinde, jo mere skadet vil han være når han kommer ud.
Og hvis skyld er det? Du har ingen ret til at anklage mig.
Det er okay. Vi er alle lidt pressede nu.
Lad os tage en dyb indånding, så fortsætter vi når Bonnie er parat.
Jeg forstår det ikke. Vi fik Stefan ud uden besvær.
- Hvad er anderledes nu? - Han er ikke parat endnu.
Da jeg var derinde, kunne jeg knap nok huske, hvor jeg var, -
- og jeg blev udsat for forskellige prøvelser, -
- men det værst ved Helvede er ikke, hvad du bliver udsat for.
Det er det lillebitte håb om, at du selv kan finde ud derfra.
Hvorfor havde vi så ikke svært ved at forene din sjæl med din krop?
Fordi jeg til sidst lod mig opsluge af den slags som kun straffer dig.
Men Damon vil gøre alt for at undgå den slags smerte, -
- hvilket betyder vi aldrig kan få ham ud derfra.
To uger hjemme? Jeg kan ikke vente med at se min kæreste Olive.
Hun må være en skønhed, og ja jeg har en kæreste, Henry.
Hun ligger i en tornerosesøvn. Lang historie. Så dette er mine tanker.
Hvorfor i dag?
Af alle Damon Salvatores greatest hits, var denne gårdballade kun b-siden, -
- og så indså jeg, hvor det hele begyndte.
Det var den første gang, jeg havde blod på hænderne. Jeg tog opgaven. Jeg gav ordren.
Damon, jeg tror, du er syg. Måske er feberen tilbage. Måske skal vi vende om.
Jeg er ikke syg.
Pointen er at efter den massakre blev jeg opslugt af selvlede og skyldsfølelse, -
- kender du den eneste person i verden jeg vil snakke med?
- Nej. - Min bror.
Det må være løsningen på dette Helvede. Vi finder en måde at nå Stefan.
Vi holder op med at gennemleve den samme dag igen og igen.
Giver det mening?
Vi tager tilbage til lejren. Jeg insisterer. Du er ikke dig selv.
Opgiver du at kommer hjem til din kæreste?
Gør du, Henry?
Så følg efter mig, Wattles.
Jeg vil gøre det rigtigt.
Hallo, smukke. Du har sådan et dejligt smil.
Jeg har brug for dig, din datter og bedste kommer -
- herud på terrassen til menig Wattles, det er en ordre.
Kom udenfor, de damer. Sådan der. Mange tak.
Lige her, lige her på terrassen. Dejligt.
Bliv på terrassen. Det er skønt vejr.
Jeg ved, I er dernede.
I skal smide jeres våben inden jeg har talt til tre, eller jeg dræber jeres værter.
En... To...
Tre. Det var godt.
Så kom ud med hænderne oppe.
Okay. Okay.
Halløj der, helt. Du har været væk længe.
Lad os prøve igen. Okay. Jeg ved du har en granat.
Denne gang skal du forsigtigt skubbe granaten ud til mig.
Bagefter, vil jeg have jeres revolvere, og det hele skal ske -
- når jeg når til tre, eller jeg dræber jeres værtsfamilie.
En... To...
Tre.
Så kom ud med hænderne oppe.
- Hænderne oppe. - Damon...
Jeg begynder faktisk at hade jer tre.
Hej der, helt. Du har været længe væk.
Postrunde!
Nyt hjemmefra?
Hvorfor gjorde du så det?
Stefan, skriv ikke igen.
Post! Hejsa, helt. Du har været væk længe.
Og når du får desertørerne tilbage til mig, så får du din orlov, Salvatore.
Gælder tilbudet også, hvis jeg bringer dem døde tilbage?
Hej der, helt. Du har været væk længe.
- Postrunde! - For pokker.
Damon, hvor tager du hen?
Ved du hvad den korteste vej mellem punkt "a" og punkt "b" er, Henry?
- Hvad? - En lige linje.
For at komme ud fra dette Helvede, skal jeg se min bror, så jeg går lige mod ham.
- Jeg deserterer til Mystic Falls. - Virkelig? Må jeg komme med?
Du ved, at du altid kalder mig en helt, Henry?
- Jeg er ingen helt. - Granat!
Umuligt.
Kom indenfor. Vi har ventet dig.
Tja, det er anderledes. Hvor pokker er alle folk?
Ikke så højt. Jeg kan se nogen nærmer sig.
- Hvem? - Sydstaterne jagter desertører.
De vil dræbe dig. Du skal gemme dig i kælderen.
Okay. Hele det hastværk er unødvendigt intet af dette er virkeligt.
Damon, du hører mig ikke.
De er her. Gem dig i kælderen, hvis du ønsker at leve.
- Bror. - Nå da.
Det er jo lyset for enden af tunellen. Temmelig mørk tunnel, dette slagtehus.
Jeg forstår, hvorfor du aldrig fortalte det.
Det var for at skåne din psyke, Stefan.
Du er grunden til, at jeg tog opgaven i første omgang.
Du har altid en grund, ikke sandt, Damon?
Bror, drikkemakker...
- Hende. - Elena?
Du skal prøve bedre end det.
Bevise jeg gør slemme ting, mod folk jeg elsker?
Det er ikke om, hvad du gør for hendes skyld, Damon.
Det er om, hvad du gør i hendes fravær.
Stille. De er her. Hvad pokker sker der?
Du fatter det ikke, vel?
Du bilder dig selv ind, du beskytter Mystic Falls for Elena.
Du overbeviser dig selv om at du holder hende sikker, med alle dine evner.
Du retfærdiggør at straffe Lily for Elenas skyld.
Har du en gang overvejet, "Hvad ville Elena gøre?"
Jeg fik aldrig chancen for at spørge, takket være Lily.
Så du måtte spørge.
Er Elenas indflydelse på dig for svag til du kan -
- skelne rigtigt fra forkert uden at holde hende i hånden?
Hvor skjuler du ham?
Det bliver et langt århundrede, bror.
Ved du, jeg tænker på om hun kan kende dig når hun vågner...
Hvad?
Manden som spyttede på sin mors grav, manden som stadig lyver -
- overfor sig selv om, hvad der skete her i dag?
- Hvad taler du om? - Der er ingen her, det lover jeg.
Der er ingen her.
- Hun er væk! - Hvad gør du ved mig?
Opgaven kiksede.
Uskyldige døde, og du går rundt med blod på dine hænder.
- Hvad ville du have? - Jeg ville have min bror.
- Hvad vil du have? - Min bror.
- Hvad ville du have? - Jeg ville have min bror.
Stop selvbedraget.
Hvad ville du have, i det øjeblik du begravede alle dine hemmeligheder, -
- før du lærte at skjule din smerte? - Jeg...
Jeg ønskede...
Min mor.
Det er alt for sent.
Damon, Damon, kan du røre dig?
Jeg beder dig. Du må hjælpe mig.
Damon, Damon, kan du røre dig?
Jeg beder dig. Du må hjælpe mig.
Hvorfor? Det er ikke virkeligt.
Smerten er sand. Følelserne er sande.
Du nyder dette, ikke?
Jeg vil dø, vidende min egen søn hader mig.
- Ja. Han gør. - Hvorfor?
Fordi du prøvede at tage Elena væk fra mig.
Hvorfor hjælper du mig ikke? Jeg beder dig!
Hvorfor?!
Fordi du tog det eneste, der har gjort mig lykkelig, -
- fordi du ikke selv var stærk nok til at forlade din ægtemand, -
- fordi du blev syg og forlod os, -
- fordi du aldrig kom tilbage.
Jeg hader dig, fordi du kunne være kommet tilbage mange gange, -
- men du gjorde det ikke.
Jeg mistede dig første gang da far sendte dig af sted med tuberkulose, -
- og så bragte vi dig tilbage fra fængselsverdenen, -
- og der mistede jeg dig til din anden familie, -
- og nu mister jeg dig til døden.
Tre gange har jeg mistet dig.
Tre gange har jeg kunnet sige det jeg ville til dig, -
- og tre gange har jeg kikset.
Min... min kære dreng...
Der er stadig tid.
Fortæl det. Fortæl mig hvad du ville sige.
Fortæl det.
Mor, jeg er så ked af det.
Jeg er så ked af det.
Giv mig chancen for at gøre det godt.
Giv mig muligheden for at lade dig elske mig, okay?
Nej.
Vi var ikke færdige.
Jeg må have hende tilbage. jeg må have hende tilbage.
Damon, Damon, Damon, Damon.
Det er mig. Det er mig. Du er i sikkerhed. Det er okay. Det er okay.
Nej. Nej. En gang til. En gang til. Send mig tilbage. Jeg ved, hvad jeg skal gøre.
- Damon, det er ikke virkeligt. - Det ved jeg. Intet af det er!
Damon! Damon, gør det ikke!
- Damon! - Nej!
Damon...
Jeg må tilbage til hende.
Hvorfor er jeg her stadig?
Det var ikke virkeligt. Dette er ikke virkeligt.
Oversat af Euphoric for RAPiDCOWS Udgivet på HOUNDDAWGS.ORG