ANTERIOR…
Se numește Jonathan Pine.
Va avea echipe de sprijin. Identifică-le și ocupă-te de ele!
Da, eu sunt. Am musafiri.
Îți las concluziile mele.
Îți mulțumesc pentru munca asiduă. Jocul s-a terminat.
- Și garanțiile pe care le-am cerut? - Nu ți le pot oferi.
M-ai păcălit.
Îi virez lui Matthew Ellis 50 de milioane de dolari ca să fii un om liber.
Mâine-dimineață o să accepți să te predai.
Dacă nu, o să te distrug.
Știu că Roper e tatăl tău. Ți-a zis despre celălalt fiu al său?
Te-a folosit, Teddy!
Se pregătește un puci în țara ta, Consuelo.
Mă ajuți s-o opresc.
E o armă electromagnetică.
Mâine, arma va fi parașutată.
Zboară în tabăra lui Cabrera. Trebuie să-l oprim.
Amicul tău englez ne-a ascultat în casă,
deci cunoaște operațiunea.
Îl vreau pe Jonathan Pine!
A zis: „Nu, nu poți.”
„Nu putem atinge vaca. Nu putem muta vaca.”
„Putem să dăm peste vacă?”
Iată-l!
Eduardo, ia loc! Ia o prăjitură!
Nu mi-e foame.
Care e treaba?
Totul merge conform planului.
Vreau să mergi la alde Cabrera să le spui.
Livrarea e diseară. Exact la timp. Pleci într-o oră.
Ia-l pe Juan cu tine!
Bine. Și tu?
O să vă urmez în timp util.
Am de rezolvat o mică problemă.
Îi sun pe Cabrera să le spun.
Sunt Eduardo.
Salut! Cum stăm?
Bine. Sunt cu Gilberto.
Zi-i dlui Cabrera că totul merge după plan.
Bine?
Avionul.
Absolut totul.
Ai grijă, Teddy.
Bine, vin cu dl Carrascal acum.
Ne vedem la punctul stabilit.
În regulă.
Rezolvat.
Bine. Am sunat-o pe Consuelo
și mi-a zis că există un poligon părăsit la 40 km est de oraș.
Se numește San Marcos. Putem aduce avionul acolo.
Rumpelstiltskin. Prompt ca întotdeauna.
Ce zici de oferta mea?
Eram mai curios să aflu ce părere ai tu despre a mea.
Cincizeci de milioane.
Alătură-te petrecerii înainte să fie prea târziu.
Nu se poate.
Dar ne vedem. În curând, sper.
Cu cât mai repede, cu atât mai bine. Îmi lipsește zâmbetul tău.
MANAGERUL NOPȚII
INSPIRAT DE ROMANUL LUI JOHN LE CARRÉ
- Ai înregistrat? - Da.
Ne vedem. În curând, sper.
Cu cât mai repede, cu atât mai bine. Îmi lipsește zâmbetul tău.
Sally, redeschide conexiunea cu Londra!
Spune-i lui Basil că deviem avionul și apoi o luăm pe Consuelo.
Vreau un comitet de primire acolo.
- Columbian și internațional. - Mă ocup.
Te sun când ajung la Teddy.
Cât de departe e?
Într-o țară normală, la două ore. În Columbia, la patru.
- Roxana. - Ești acolo? Mă auzi?
- Da. - Ne-au găsit. Am ieșit.
Sunt în autobuzul de Sabaneta.
- Ajută-mă! - Cum așa? Unde e Tavo?
Nu știu. A fugit.
- Trebuie să închid. Te sun eu. - Roxana!
- Băga-mi-aș! - Ce s-a-ntâmplat?
Trebuie să facem un ocol.
Auzi, Juan…
Ce chestiune privată discutai cu Gilberto în dimineața asta?
Doar… lămuream niște detalii nerezolvate.
- Unde ești? - Aproape am ajuns.
Când cobori din autobuz, mergi în parcare.
O să te pot vedea.
E vorba de Matthew Ellis, nu-i așa?
Trebuia să-l omor când am avut ocazia. Nenorocitul…
Nu te mai gândi. Se rezolvă acum.
Cum se rezolvă?
Relaxează-te.
E operațiunea mea, Juan.
Eu am creat-o.
Am dreptul să știu ce se petrece. De ce nu-mi spui?
Frumoasa noastră din Miami s-a întors la matcă.
Asta e tot ce trebuie să știi. Pornește!
Și Gilberto are încredere în târfa aia?
- Da. Și să-i fii recunoscător fetei. - De ce, Juan?
Cum adică de ce?
Iubițelul tău englez te învârtește pe degete.
Pornește!
O să-i sun pe alde Cabrera să le spun că am ajuns.
Bine.
- Să o iau? - Nu. Merg eu.
Da.
Sunt cu dl Carrascal, la punctul de observație de la km 29.
Bine, întârzii ca să o iau pe Roxana.
Nu… Nu mi-aș bate capul cu asta.
Suntem aici, așteptăm.
Nu pierde timpul!
- Bun, sunt aici. - Te văd.
Unde ești?
Matthew, unde ești?
Alo?
Sunt în mașina albastră din stânga, la vreo 30 de metri de tine.
E în Opelul Astra albastru.
Duceți-vă!
Adio, Roxana!
Și baftă!
O să-ți trebuiască.
Pornește!
Nu e nimeni în mașină!
E totul în regulă, Juan? Ce s-a întâmplat?
Matthew Ellis a scăpat.
Se pare că a fost anunțat.
De către cine?
În cât timp ajung alde Cabrera?
De unde să știu?
Dar vin, da?
Bineînțeles că da!
Eduardo, chiar i-ai sunat pe Cabrera?
Nu-mi vine să cred.
Arată-mi telefonul!
- Arată-mi-l! - Nu.
Ce faci?
Îl sun pe Cabrera.
Fii calm, Juan, nu e nevoie.
Nu ai încredere în mine? Pe bune?
Poftim!
Ia-l!
Nenorocitule…
Ridică-te!
Eu sunt nenorocitul, Juan? Eu?
Cunoșteai planul lui Roper?
Să se întoarcă în Anglia fără mine?
Normal că știam.
Du-te în mă-ta!
Erai singurul idiot care nu știa.
Te rog. Ascultă, Teddy.
Ești un căcat, Juan.
Te implor!
- Ce mă rogi? - Te rog, nu!
- Nu vreau să te omor. Zău. - Nu!
- Urcă-n mașină! - Bine. Mulțumesc.
Ușurel.
Fotografii și coordonate de la Jane.
Ia tu mașina!
- Mă descurc singur. - Mulțumesc.
Ai fost bun cu mine, Martín.
Nu erai obligat.
Ești bun cu poporul nostru.
Pot să ajut cu ceva?
Găsește-l pe Tavo, bine?
Bine. Dă-mi de știre unde ești!
Trebuie să amânăm.
Nu se amână nimic.
Am un termen și intenționez să îl respect.
E prea riscant.
Până nu îl găsești, suspend operațiunea.
- Ce ai zis? - Ai auzit.
Mayra, dragă, mă întreb dacă știi cum se gătește o broască.
Dacă o arunci în apă clocotită, sare imediat înapoi.
Dacă o pui la temperatura camerei și crești treptat temperatura,
nu observă nimic până nu-i fierbe domol creierul în suc propriu.
Tu ești broasca din analogia asta, dacă nu ți-ai dat seama.
O să regreți că mi-ai vorbit așa.
Asta e o amenințare, Mayra?
Te gândești cumva să trădezi?
Atunci, amintește-ți!
Ai ordonat uciderea lui Rex Mayhew în casa lui din Surrey.
Dacă mă duc la fund, te trag după mine cu plăcere.
Unde e?
Ajută-mă!
Și ce o să se întâmple cu el dacă funcționează planul?
Știi ce.
Eram acolo, în birou, în noaptea aia, la Cartagena.
Te-am văzut când erai singur, autoflagelându-te.
- Nu trebuia să vezi asta. - Nu trebuie să fii așa, Teddy.
Te poți face nevăzut în dealurile alea, înapoi la sora ta.
Să fii din nou Eduardo Vidal.
Nu o să știe nimeni, poți fi liber.
Dar nu cu el în viață.
Când te-ai îndrăgostit de el?
La Londra? La prima întâlnire?
Sau când și-a făcut numărul de Lazăr aici, în Columbia?
Ai căzut în brațele lui și în brațele lui ai rămas.
Nu eu i-am dat pontul.
Atunci, cum a știut? Cine i-a spus?
E un plan?
Vine aici călare pe un cal alb?
Asta e momeala?
Vezi tu, eu și Frisky avem ceva experiență în domeniu.
Dacă vrem să smulgem secrete, găsim…
- Nu eu i-am dat pontul. - Destul!
- Te-am avertizat. Am fost foarte clar. - Nu mă atinge!
Să-ți fie clar un lucru! Ai dreptate în privința lui Matthew Ellis.
E atât de ușor să te îndrăgostești de el! Dar am ales să n-o fac.
Poate că i-am citit intențiile sau poate că nu sunt capabilă de iubire.
În tot cazul, nu i-am dat inima mea.
Dacă a făcut-o cineva…
nu eu am fost aia.
Du-o înapoi în casă!
Frumusețe…
Lasă-l să treacă!
Totul e bine?
Unde e Carrascal?
Trebuie să vă arăt ceva.
Ce? Ce este?
Afară!
Asta e.
Cine e ăsta?
Cine e?
Căcatul ăsta își spune Matthew Ellis.
Ne-a păcălit să credem că e un investitor.
Acum două zile l-am trimis la Paris.
Ce nu înțeleg, José, e…
Cum naiba lua ieri micul-dejun cu Roper?
Așa că l-am urmărit.
A venit cu mașina aici. S-a cazat la un hotel în capătul străzii.
Pe drum încoace, Carrascal a încercat să-l sune.
A scos pistolul la mine.
- Și? - Juan nu mai e printre noi.
Aduceți-l înăuntru!
Haide!
Laoparte!
- Consuelo Arbenz. - Sunt Jane.
Se întâmplă. Trebuie să vii acum.
De la școala lui fiu-meu.
Iar are probleme.
Domnule Guzman, lasă-mă două minute să vorbesc cu el. Două minute, te rog.
Bună, dragule! Ce-ai mai făcut de data asta?
Te rog. Nu mai pot primi apeluri de la școală.
Sunt la ieșirea din spate. Kia portocalie. Acum!
Grăbește-te!
Dezleagă-mi mâinile!
Cine ești?
Cum te numești?
Îmi știi numele. Matthew Ellis.
- Poftim? - Matthew Ellis.
Cum dracu' te cheamă?
Matthew Ellis.
Nu conform ăsteia, domnule Birch.
Mincinosule! Trebuia să fii la Paris, Matthew.
Cu fosta ta soție și fetița ta superbă.
Ce naiba ai făcut ieri?
La prânz cu acest bărbat? Rezervare pe numele Andrew Birch.
Cine e?
- Răspunde! Cine e? - E un prieten vechi.
Giles Merriman.
Pe cuvânt, e doar…
Ai răspuns greșit.
Cine dracului e?
Răspunde, căcatule!
Bine.
O ultimă șansă.
Cine e?
Se numește Richard Onslow Roper.
Și de ce te-ai întâlnit cu el?
- Afaceri. - Afaceri.
Când ai venit aici, l-ai sunat de la telefonul hotelului, nu?
Ascultă asta!
Când ne revedem, alde Cabrera o să fie morți.
Noi doi o să fim pe pământ britanic.
Niciun țânțar sau columbian la orizont.
Și José Cabrera? Nu ai regrete?
José Cabrera e un cowboy.
Nu e potrivit pentru cercuri civilizate.
- Ne vedem. Curând, sper. - Cu cât mai repede, cu atât mai bine.
Mi-e dor de zâmbetul tău.
Cine naiba e țânțarul?
Cine naiba e țânțarul? Vorbește!
Vorbește!
Bine. În regulă.
Am lucrat pentru spionajul britanic.
De unde-l știi pe Roper?
Egipt, acum nouă ani.
M-am infiltrat în operațiunea lui.
L-am recrutat pe șest. De atunci e omul meu.
Ce cauți aici?
Dacă-ți zic, vreau garanții.
Când termin, plec. Zbor la Londra.
Ridicați-l!
Vino încoace, ticălosule!
Ciripește!
Faceți trafic de arme de doi ani.
Șase transporturi pentru a sprijini o armată rebelă.
Un avion militar vine aici diseară.
Voi credeți că va parașuta ultimul transport.
O armă electrică pentru a stârni războiul.
Nu o să fie nicio armă.
Ce naiba vrei să spui?
E o capcană. E ideea lui Roper.
Avionul o să lanseze 50 de parașutiști pregătiți de luptă.
Brigada Specială. La Jungla.
Și ce o să facă?
O să vă omoare pe toți.
Trebuie să oprim avionul!
E important ca avionul să aterizeze într-un loc sigur.
Nu știe nimeni de locul ăsta, da?
E dezafectat de zeci de ani.
Bine.
Cheamă-ți echipa!
Spune-le să vină cu camere și o să facem spectacol.
Alo, Trujillo, eu sunt.
Ascultă, fă-mi o favoare.
Vino imediat la San Marcos! Adu o echipă!
Fără întrebări.
SAN MARCOS. POLIGON ABANDONAT. DISEARĂ.
Haide, Basil, nu mă lăsa baltă!
CONTACTUL OBIȘNUIT E INDISPONIBIL.
MĂ NUMESC ANGELA BURR. AM VENIT SĂ AJUT.
Toate bune?
Da, totul e în ordine.
LONDRA, ANGLIA
Da, tocmai m-am întors și sunt rupt de oboseală.
Sunt dus la un apartament,
un fost depozit în afurisitul de Battersea.
Aș putea veni să te ajut să te instalezi?
Mi-ar plăcea la nebunie, dar nu în seara asta, iubito.
Mâine mă trezesc la prima oră ca să merg în Oxfordshire.
Ajut un vechi prieten.
Ce-ar fi să vin mâine în schimb? Putem să luăm cina.
Te sun eu înapoi. Scuză-mă, unde naiba suntem?
E adresa pe care mi-au dat-o. De la sediu mi-au dat-o.
În mod evident, sediul a dat-o în bară.
Fir-ar al naibii…
O clipă. Merg să mă interesez.
Doamne sfin…
Bună seara, excelență!
Dumnezeule…
N-aș încerca s-o sun pe Mayra Cavendish.
Avem o jumătate de armată afară.
Ce vrei?
Mai întâi, am să-ți arăt ceva. Apoi, o să stăm la șuetă.
- Confirmat, șefule, marfa e în aer. - Bine.
Viktor, pregătește jeepul!
- Cinci minute. - Da, domnule.
Juan Miguel, rezervă-mi o mașină pentru aeroportul Bogotá mâine, la 11:00!
Mama era o femeie foarte chibzuită.
Casa de licitații a tatei se clătina, cum se întâmpla des în recesiune.
Ne-a schimbat stilul de viață peste noapte.
Șampania a fost înlocuită de băutură ieftină din Italia.
Odată l-a convins pe vicar,
care nu băuse niciodată șampanie,
că un pahar de cidru Bulmers era de fapt Dom Pérignon.
A început să spele cearșafurile o dată pe lună.
La internat, primeam sendvișuri în loc de friptură de vită.
Mă mândresc cu faptul că sunt un om flexibil.
Când împrejurările o cer, îmi lepăd o piele și iau una nouă.
Fără regrete, fără nostalgia trecutului.
Nimic nu e atât de prețios încât să nu poată fi sacrificat.
Nimic și nimeni.
Tatăl meu era sentimental.
- Dar tu, nu. - Nu.
Nu, moartea lui m-a lecuit de asta.
Îmi lepăd o piele acum, mulțumită ție.
Ce am făcut?
Viktor, plecarea!
Mașina e gata.
În ce te-ai băgat, Sandy?
Schimbări de regimuri străine?
Diplomați britanici asasinați în propria grădină?
Ce o să spună comisia de eliberare condiționată?
Habar n-am despre ce vorbești.
Cum a fost călătoria în Columbia?
O vizită-fulger, din câte am auzit. Ai fost să-l vezi pe bătrân?
Știu despre puci.
Știu că se face trafic de arme, că sunt implicate fonduri britanice.
Încă nu am proba concretă a legăturii
dintre Richard Roper, Mayra Cavendish și puciul columbian.
Dacă mi-o dai, poți să pleci fără probleme.
S-ar putea chiar să-ți revezi copiii.
Dar, dacă mă dezamăgești,
te închid pentru tot restul vieții tale.
Nu te mai sacrifica pentru Richard Roper, Sandy,
fiindcă, ți-o spun pe gratis, el n-o să-ți întoarcă favoarea.
Noapte bună!
Lasă-mă puțin cu nemernicul ăsta.
E personal.
Bine.
Roper vine încoace.
Stai să văd.
Am exagerat.
Era necesar.
Teddy, ascultă-mă, bine?
Una e să-l înșeli pe José, alta e să-l minți pe Roper.
Când ești cu el, trebuie să îl faci să creadă că încă îl iubești.
E bărbatul din mașina neagră.
Tatăl pe care l-ai adorat mereu.
Nu îi arăți nimic mai puțin decât devotamentul pe care îl merită.
Ca un câine?
Ca un câine.
Doar ai încredere.
Adio, Matthew.
Ai încredere!
Bine?
E în regulă.
Carlos!
AR TREBUI SĂ AI GRIJĂ CU CINE TE ÎNSOȚEȘTI.
BIBLIOTECA UCL. O ORĂ.
Roper nu trebuie să aibă nicio bănuială că știi.
Când sună avionul, îi dai pilotului coordonatele greșite.
Unde trimitem avionul?
La o bază militară părăsită. San Marcos. Nu e prea departe.
Am folosit-o de câteva ori ca să mut cocaină în Mexic. E sigură.
Astea sunt coordonatele.
Aici îl trimitem.
A sosit.
Îl primim ca și cum totul e normal.
Ca de obicei.
Ne ocupăm de el la zona de lansare.
Bine ai venit, Richard!
Hola, José!
A durat mult timp să se întâmple asta.
Sper că a meritat așteptarea.
Și eu sper.
Și iată-l pe tânărul maestru!
Avionul e în zbor.
Totul merge conform planului aici?
Totul a mers uns.
Carrascal unde e?
E în zona de lansare, să vadă dacă e pregătită.
Aiurea!
- Prizează cocaină prin bălării. - Probabil.
Să mergem!
Uite-ți armata.
Pregătită de luptă.
Tu!
Câți ani ai?
Treisprezece.
Regii Americii.
Cum spuneai, Regii Americii.
Haide, Richard, ia loc!
Mulțumesc, José.
Bere sau șampanie?
O bere e perfect. Da, mulțumesc.
Bună seara, domnilor!
- Bună seara, Consuelo! - Îmi place eficiența ta, Trujillo.
Vreau poze cu absolut tot.
Vreau dovada că arma britanică este pe teritoriul columbian.
Ia uite, la țanc!
De ce nu faci tu onorurile, José?
Aici Stout Cortez. Terminat.
Trimiteți coordonatele pentru aterizare.
Poziție primită. Parașutăm marfa într-o oră.
- Rezolvat. - Ce zici de asta?
Mergem?
Consuelo, vino aici!
Avionul o ia spre est.
Se îndreaptă spre noi.
Bine.
Ne trebuie una din astea aici. Să avem tot ce trebuie.
Să-i dăm bătaie!
Să mergem la zona de aterizare!
Bun, Teddy.
- Mai ești supărat pe mine? - Nu.
Am stat să mă gândesc.
Am făcut o greșeală cu Matthew și îmi pare rău.
Toți greșim câteodată, nu-i așa?
Tot ce mi-am dorit a fost să te mulțumesc.
Și o faci.
Suntem aici acum, asta contează.
Hai să luăm jeepul!
De ce nu? Niciun cer nu se compară cu cerul junglei.
Sus! Să mergem!
Sper că ai venit singură.
Am spatele asigurat, să știi.
De unde ai fotografia?
Mi-am făcut de lucru, Mayra. Vrei să vezi ce mai am?
Argumentele acuzării.
E-mailurile tale către Adam Holywell.
Mesaje către Miami, Medellín.
Liste de convorbiri telefonice, liste de arme
și un bilet scris de mână de la reședința ta luxoasă din Londra
care te asociază cu urzeala lui Roper.
Tot ce îmi mai trebuie e marfa.
Iar aia e pe drum, nu-i așa?
Chiar acum, pe cerul nopții columbiene, este un avion
cu o armă britanică grozavă pentru armata rebelă a lui Roper.
Dar Jonathan Pine mi-o trimite mie.
La sosire o să provoace un scandal internațional.
Operațiunea ta va fi expusă, investitorii tăi o să fie umiliți public,
iar Richard Roper nu va mai exista.
Iar în ceea ce te privește, ai ordonat execuția lui Rex Mayhew,
unul dintre cei mai blânzi oameni de pe acest pământ.
Eu una te-aș atârna și te-aș tăia în patru
pe podul Westminster, în public.
Dar serviciul nu ar supraviețui.
Așa că mâine dimineață te vreau plecată.
Lași demisia pe birou
și poți să dispari la mama naibii.
Nu-l scăpa din ochi!
Să mergem!
Îți disprețuiesc specia. Știi asta?
Și eu, pe a ta.
Nu am pentru ce să-mi cer scuze.
Îmi slujesc țara.
Fac treaba care mi se cere. Și aș face-o din nou cu plăcere.
Pe bune, unde naiba e Carrascal?
Pe deal.
El o să vadă primul avionul.
Fă onorurile, Richard. Aprinde făcliile de întâmpinare.
Richard Roper nu e o treabă pe care o faci. Ci o alegere.
Dacă te asociezi cu Roper, te asociezi cu arme letale,
gaz toxic,
uciderea copiilor care abia își duc viața.
Te-ai condamnat la cel mai de jos cerc al iadului.
Și o să-mi facă mare plăcere să te aud urlând.
Vrei să auzi asta, o să fie bine.
Aici Londra.
Sunt Consuelo Arbenz. Șefa Curții Supreme din Columbia.
Văd avionul
și suntem pregătiți să documentăm sosirea armei voastre britanice.
Avionul întârzie.
Poate au vânt din față.
Nu e niciun vânt. Ar trebui să fie aici.
Poate că nici n-o să vină.
Ce vrei să spui?
José, dacă te ții de glume, ți-ai ales prost momentul.
Aș vrea să fie așa.
Carlos, fiule. Adu-mi-l pe englez!
Ce-ai zis?
Venim acum.
Care englez?
Amicul tău, Andrew Birch.
Îmi pare rău, Richard.
Ne-au văzut la restaurant.
M-au urmărit până aici.
Știu absolut tot.
Au trimis avionul altundeva.
- Te-au prins. - Faci o mare greșeală.
Nu știu ce v-a zis acest om, dar e agent secret britanic.
- Știu cine e. - Nu, nu știi.
- Îți zic, e o capcană. - Știu.
Nu știi nimic!
Știu că, dacă aș permite acelui avion să-și parașuteze marfa, aș fi mort.
Dar nu ți-ar păsa, nu-i așa?
Sunt doar un alt țânțar columbian.
Renunță, Dicky! Jocul s-a terminat.
Taci naibii!
Bine, José, îți dau dreptate. Nu e vina ta.
Dar cască bine urechile.
Încărcătura acelui avion conține exact ce am promis.
O armă britanică de ultimă oră cu impuls electromagnetic.
A decolat azi de pe un aerodrom militar și e în drum spre noi.
Teddy, spune-le!
- Teddy, spune-le! - Ce?
Ce vrei să spun?
Că m-ai mințit în legătură cu tot?
Că m-ai folosit?
Că ai plănuit tot timpul să te întorci în Anglia
la Danny, unicul tău fiu?
Cel pe care îl iubești atât de mult!
Dă-mi voie să îți spun un lucru, tată.
N-o să-l mai vezi niciodată pe copilul ăla.
În noaptea asta o să mori sub cerul meu columbian.
Și am să te îngrop cu mâna mea.
Ești meseriaș.
Haide, atunci, Teddy!
Să nu-l dezamăgim pe dl Birch.
A muncit mult pentru asta.
Arată-i din ce ești făcut! Arată-i sângele din care te tragi!
„De s-ar sfârși de tot când s-a făcut, mai bine-i cât mai grabnic să se facă.”
Îți spun eu ce facem! Ce-ar fi să număr eu până la zero?
- O mie! - Teddy!
Haide!
Nouă sute nouăzeci și…
Cred că e al meu.
Nu!
Nu mișca!
Crede-mă, José. Ăsta e un apel la care vrei să răspund.
Bună seara, Frisky!
- Ai întârziat, la naiba! - Scuze, șefule.
Adu-o încoace!
Unde rămăseserăm?
Ce se aude?
Ăsta, prieteni, e un avion.
Cere întăriri!
Întăriri! Carlos!
Stai naibii pe loc!
Nu sunt soldați, José.
- Nu am sta aici dacă ar fi. - Ce caută aici?
- Nu știu. - Vezi? Fiecare poveste are două versiuni.
La fel cum, uneori, două avioane au două încărcături foarte diferite.
Alba-neagra, Jonathan.
Mișcați-vă!
De ce nu te duci să-ți deschizi cadoul, José?
Să nu te mai îndoiești de mine!
Țineți armele îndreptate spre trădătorii ăia nemernici!
Nu mișca! Nu mișca, dobitocule!
O lumină! Vreau o lumină!
O deschid eu.
Tată, arma este aici.
Conform promisiunii.
Ne-a trimis un trandafir roșu, la naiba!
Caz închis.
Ne mai vedem!
Trebuie să te vizitez într-o zi în Franța.
Vânezi animale mari, nu-i așa, Jonathan?
Mai întâi, iubita mea americană din Mallorca.
Acum, propriul meu fiu.
Mereu, trofeul cel mare.
La fel cum ești chitit să-mi înfigi un țăruș în inimă.
Ceri iubire prin tiranie, Richard.
Asta nu te duce prea departe.
O să vedem cât de departe mă duce.
Cât despre tine, Eduardo…
Când erai bebeluș, aveai chip de înger.
Te iert.
Îți iert sufletul nemuritor.
Dar nu pe cel muritor.
Nu!
Să știi, Jonathan, oferta mea era sinceră.
Am fi putut realiza atâtea împreună!
Richard, lasă-mi-l pe nemernicul ăsta…
Nemernicule! Ticălosule!
Haideți!
Găsiți-l!
- Tavo! - Veniți, domnule!
Urcați!
Ajutor!
Vin după noi.
Pot scăpa de ei. Țineți-vă!
Ia-l!
Du-te!
Mulțumesc.
Pornește!
MIAMI - WEST AIRWAYS - 08:50 WA882A9 - A - T1 - CONFORM PROGRAMĂRII
Nimic nu e atât de prețios încât să nu poată fi sacrificat.
Nimic și nimeni.
Îmi lepăd o piele acum, mulțumită ție.
Mai e și mâine o zi, da? Am cercetat amănunțit dosarele Holywell.
Mai e ceva, ceva dincolo de Roper.
E un vânat mai mare, doamnă, și am un nume.
Bună ziua, Danny!
Salut!
Ți-a fost dor de mine?
Doamne, uită-te la tine!
Cu ce te hrănesc?
Ești pregătit?
Unde mergem?
M-am gândit să te scot din casă în weekend,
să-ți prezint casa nouă din Oxfordshire.
- Ți-a arătat Sandy pozele? - Da.
Arată mișto.
E un teren de tenis în spate.
Te previn, m-am antrenat.
Centura!
Danny, voiam să te întreb un lucru.
Ce-ai zice să ne luăm niște câini?
Sună bine ideea.
În Columbia, numărul morților a crescut la 600 peste noapte
în timp ce războiul civil face ravagii după pana de curent bruscă de luni.
În timp ce mii de oameni fug în panică din Medellín, armata…
Subtitrarea: Andrei Albu
Redactor Anca Tach