Sunt agentul special Willy Gibbs, FBI.
Trebuie să vorbesc cu Sissy.
Dna Cooper și băiatul au fost eliberați în custodia dlui Cooper.
Numele de familie?
Hargreeves.
Ai vreun act care să ateste asta?
Permis de conducere, certificat de naștere?
- Ești de pe aici? - Nu.
Nu sunt sigură.
Nu ești sigură.
I-am spus celuilalt agent că am amnezie după un accident.
Da, amnezie. Mi-au spus despre asta.
- Cum se manifestă? - Nu-mi amintesc decât ultima lună.
Mai puțin numele.
Mai puțin numele meu.
Din câte îmi dau seama...
parcă ai picat din cer.
Bun venit în lumea mea!
"Vanya".
- E un nume rusesc, nu? - Nu sunt rusoaică.
Ai amnezie. De unde știi?
Sunt curios cum de îți știi doar numele și prenumele.
Nu știu.
- Cum i-ai spulberat așa pe polițiști? - Nu știu.
Ce cauți aici, în Dallas?
Nu știu!
Vorbești rusă.
- Eu nu... - Minunat.
- Oi fi învățat puțină în copilărie. - Puțină?
Cred că vorbești foarte bine.
Vreau să știu cum de o tânără
care spune că nu e rusoaică, dar vorbește rusă,
lucrează ca bonă pentru un băiat nătâng în mijlocul pustietății, în Texas?
Trebuie să dau un telefon. Am dreptul ăsta, nu?
FBI acordă cea mai mare atenție
amenințării comuniste asupra țării.
Vreau răspunsuri, și doar adevărul.
Voi face orice ca să le obțin.
Nu pleci nicăieri până nu aflu cine ești cu adevărat.
- Și acum? - Nimic, Luther! Acceptă-ți sfârșitul.
- Ce? Dar Allison și Vanya? - Dă-le naibii! Trebuiau să fie aici.
Și Diego?
E un tânăr responsabil, nu?
- Sigur au pățit ceva. - La naiba cu Diego!
La naiba cu toți! Mi-era mai bine singur în apocalipsă.
Termină, Cinci!
Știi ceva, Luther? Fiecare frate să se descurce singur!
Ce zici de asta?
Cinci tocmai a devenit și mai răutăcios?
Klaus, du-te să vezi ce face Allison! Asigură-te că e bine.
Adu-i pe ceilalți aici. Eu mă ocup de Cinci.
Iar ție...
îți revoc privilegiile de posedare.
Nu regret nimic.
- Nu mai intra în mine! - Nu regret nimic.
Stai departe!
Stai! Cinci, n-am evitat apocalipsa. Ne trebuie alt plan.
Nu înțelegi, Luther? S-a terminat, suntem ca și morți.
- Unde mergi? - Merg să fac inimaginabilul.
Ce naiba tot spui?
- Speram să nu se ajungă la asta. - La ce anume, Cinci?
Cinci!
La ce?
Cinci!
Iisuse! Ce naiba ne facem?
- Calmează-te, te rog. - Să mă calmez?
Ai ucis un vânzător ambulant în sufrageria noastră.
De fapt, fratele lui l-a ucis
și nu erau aici să vândă aspiratoare.
Avem un alb uriaș mort pe canapea.
Recunosc că nu dă bine.
Suntem terminați. Mișcarea e moartă.
- O să ajung pe scaunul electric. - Ba nu!
Bine. Ușurel.
Ray, scuze că deranjez la ora asta...
- Klaus, nu e momentul potrivit. - Îmi pare rău.
Allison!
Mi-am făcut griji. Slavă Domnului că ești bine!
Ce s-a întâmplat? Ați ținut lupte greco-romane aici?
Înțeleg.
O să fie una dintre serile acelea, nu?
Focul sau groapa?
Am auzit un zvon...
...că ți-ai ucis fratele.
ROCCO ȘI FAMILIA, INSTALAȚII
Lavandă.
- Glumești? - Ai zis că-mi pot angaja propria echipă.
Nu mă refeream la el, fir-ar să fie!
Dacă vrei să-l angajezi pe fratele știi-tu-cui, nu meriți insigna.
Eu trebuie să plec.
Ciocu' mic!
Trebuie să ai încredere în mine.
Gândești cu vaginul, scumpo. Tipul nu merită.
Mamă!
Poate ți se pare șocant, dar nu toată lumea te place.
Sună ridicol, dar continuă!
Ne trebuie oameni loiali nouă, nu vechiului regim.
L-am văzut pe Diego în acțiune. E mult mai bine antrenat ca ăștia.
De ce să nu-i folosim abilitățile?
Voi răspunde de el.
Fratele tău, Cinci, și eu...
avem o relație complicată.
Fratele meu e certat cu toată lumea, inclusiv cu mine.
Să te întreb ceva.
Când ai un pistol la cap...
loialitatea ta e față de familie sau față de principii?
Față de mine.
Nu aparțin nimănui.
Cu atât mai puțin Lilei.
Pot accepta asta.
Du-l la orientare și să completeze actele.
Dar...
Dacă tulbură apele fie și puțin...
o să-l omori cu mâna ta.
- S-a înțeles? - Mersi, mamă.
Doamne!
Ce cauți aici?
Nu știu dacă aș putea spune... ceva care să schimbe ce e evident deja.
Corect.
O nouă întrebare.
De ce faci asta?
Ești implicat în vreo mârșăvie?
Adesea. Te gândeai la ceva anume?
Îl știi pe bărbatul acela neîngrijit de la consulat,
care ne-a urmărit cu băiețașul ăla?
- Își spune Diego. - Da, el e.
El...
Crede că vrei să-i faci rău președintelui.
Înțeleg.
Crezi nebunii pe cuvânt, mai nou?
Nu contra cuvântului tău, dar pozele astea...
sunt toate despre vizita de mâine a președintelui.
Știi că sunt anumite aspecte ale muncii mele pe care nu le discut.
Mereu ai respectat pragul acesta.
Nu trebuie să știu detaliile, Reggie.
Vreau doar să știu că nu ești implicat în ceea ce cred eu.
De ce te temi de fapt, draga mea?
Sunt multe lucruri pe care nu le înțeleg despre tine.
Aș putea spune la fel despre tine.
Vreau să-mi împart viața cu tine, Reggie.
Dar trebuie să știu că ești un om bun.
Vreau să știu că nu i-ai face rău președintelui.
După cum am spus, în viața mea sunt aspecte...
pe care nu le pot discuta.
Cândva...
sper să-ți împărtășesc totul.
Până atunci...
îți cer să ai încredere în mine.
Nu pot aștepta atât.
Îmi pare rău.
Cinci?
La naiba!
Cinci?
Ce faci?
Ești bine?
- Trebuie să mă hidratez. - Să te hidratezi?
Ce faci cu pudra de talc?
Calmează mâncărimea.
Care mâncărime? Ce naiba se întâmplă?
Chiar ai un plan.
E o mișcare disperată,
dar, fiindcă frații noștri idioți sunt incapabili
să respecte un termen simplu, nu am de ales.
- În legătură cu ce? - Trebuie să mă găsesc.
Am ajuns în Dallas acum 15 minute.
- Să-mi fac griji? - Dacă îți amintești...
Comisia m-a trimis în 1963
să mă asigur că președintele e asasinat.
Deci eul tău bătrân e aici.
Întocmai.
Umblă prin Dallas?
Umblă cu o servietă care ne-ar putea duce acasă.
Doamne! Cinci, ești genial.
Însă există două probleme majore cu acest plan.
Unu: sunt un asasin antrenat,
probabil cel mai periculos din continuumul spațiu-timp.
După cum mă știu, nu o să mă bucur să mă văd.
Doi, iar asta e buba cea mare...
Nu ar trebui să exiști în același timp în preajma celuilalt eu.
- Efectele secundare pot fi dezastruoase. - Ce efecte secundare?
Conform manualului Comisiei, capitolul 27, secția 3b,
cele șapte etape ale psihozei paradoxale sunt...
Unu: negarea.
Doi: mâncărimi. Trei: sete și incontinență.
Patru: flatulență. Cinci: paranoia acută.
Șase: transpirație excesivă. Și șapte...
Furie ucigașă.
- Furie ucigașă? - Da.
Poate nu e o idee foarte bună.
Merg la disperare. Dar ce altă opțiune avem, Luther?
Deja pari cam agitat, cinstit să fiu.
Am nevoie să mă ajuți cu asta.
Îmi trebuie un observator.
- Un observator? - Da.
Un fel de partener?
În caz că psihoza devine prea intensă, trebuie să mă ții concentrat.
Deci, orice s-ar petrece sau aș spune...
ne trebuie servieta.
- Bine? - Bine.
Bine.
- Hai, Luther! - Da.
O interoghează acum?
Mulțumesc. Da.
La revedere!
Era fratele meu.
Sper că i-ai mulțumit că era să mă aresteze.
Zice că am avut dreptate.
În legătură cu ce?
Agenții FBI cred că Vanya e agent KGB.
E imposibil.
Ne-a păcălit pe amândoi.
Nu e nicio rușine.
Oricine ar fi, nu e cine pretindea că e.
Nu e vina ta.
Te-a dus de nas.
Pentru asta sunt antrenați ticăloșii ăștia comuniști.
Profită de slăbiciunile noastre.
Ne dezbină.
Nu-i lăsăm să câștige.
Ce ar căuta un agent rus la o fermă?
Cine știe? Poate se ascundea.
Nu știm imaginea de ansamblu.
Uite...
Cred că ar trebui să discuți cu părintele Moore.
Carl...
Trebuie să rezolvăm problema asta.
Apoi o să facem o călătorie.
Undeva departe de aici.
Ar fi drăguț, nu?
Harlan are nevoie de familie...
nu de o bonă.
Vanya, trezește-te! Deschide ochii!
Am câteva întrebări pentru tine.
O să se termine repede.
- Ce-mi faceți? - Dacă mai miști, o să regreți.
Vezi? A fost cea mai redusă intensitate. Apoi doar crește.
DIETILAMIDA ACIDULUI LISERGIC (LSD)
- Ce-i aia? - Relaxează-te.
Ce-i aia?
Nu te zbate. Lasă să-și facă efectul, altfel vei avea o experiență foarte urâtă.
Să începem cu o întrebare simplă.
Cine ești?
Numărul Șapte.
Numărul Șapte!
Ai întârziat la cină.
Așază-te!
Haide, Vanya, cine ești cu adevărat?
De unde ai venit?
Iată-mă!
- De ce nu luăm servieta și fugim? - Nu aș permite așa ceva.
- Protejăm servietele cu prețul vieții. - Corect.
Iar paradoxul creează complicații.
Îmi risc viața doar fiind în același loc cu mine.
- Cum adică? - Fii pe fază!
Dacă bătrânul nu se întoarce în 2019, cum ar trebui, totul se destramă.
Eu încetez să exist. Pricepi?
Pricep.
Cea mai bună soluție e să discutăm rațional.
Adică... sunt sigur că va înțelege.
Crede-mă!
Mă cunosc mai bine...
decât mă cunosc.
Te-ai scărpinat pe gât.
- E etapa a doua. - Nu m-am scărpinat.
- Negarea e prima etapă. - N-am nimic!
- Să ne concentrăm, bine? - Stai!
- Ce e? - Mai bine merg eu.
- De ce? - O să-l sperii.
O s-o ia razna dacă dă ochii cu clona lui micuță.
Lasă-mă să sparg gheața.
- Bine. - Bine.
Cinci.
Cum mi-ai spus, uriașule?
Sunt eu.
Numărul Unu.
Luther.
- Cum ai...? - E-n regulă.
Totul e bine. Pot să-ți explic.
Dar, mai întâi, îți voi prezenta pe cineva.
Promite-mi că nu intri în panică.
- Despre ce naiba vorbești? - Nu intra în panică!
Fără panică!
Bine.
Salutare, umbră veche!
Locul e imens. Nu te pierde!
Sau ce? O să mă ucizi?
Încă ești supărat, smiorcăitule?
Nu, îmi place să fiu drogat, răpit și amenințat cu moartea.
Să ne asigurăm că ești un agent cât mai bun
și nimeni nu trebuie să-și facă griji.
- Trebuie să plec, Lila. - Calmează-te!
- Nu am timp pentru asta. - Avem tot timpul din lume.
Cronologia este viața voastră.
- Ce faceți aici? - Asta e partea cea mai bună.
Protejăm cronologia.
Știi chestiile cu supereroul lup singuratic?
E nimica toată prin comparație.
Stai așa! Deci Comisia controlează timpul?
Totul?
Mai degrabă păstrăm cronologia corectă, dar, pe scurt, da.
Cum naiba faceți asta?
Hai să-ți arăt!
- Las un recrut nou. - Bun venit la orientare!
Ia asta!
Stai așa!
Deschide pachetul de bun venit și ia loc! Voi răspunde la întrebări după prezentare.
- Cât durează? - Pune curul jos!
Un mâine mai bun vine după un azi corespunzător.
Am nevoie ca asta să meargă.
Nu da chix!
Bine, pa!
Salutare! Eu sunt Domnul Servietă. Dacă urmăriți prezentarea aceasta,
înseamnă că ați luat cea mai bună decizie în viață: să vă alăturați Comisiei.
În următoarele 90 de minute, mă voi strădui să vă prezint locul.
Ne vom distra împreună.
La Comisie, veți avea multe oportunități în carieră.
CAFEA GRATIS! GOGOȘI!
Care departament vi se va potrivi?
Analiștii ne oferă informații.
Agenții ne țin în siguranță.
Operatorii Tabloului de control infinit sunt fundația activității noastre.
În aceste încăperi, monitorizăm întreaga cronologie
și raportăm toate anomaliile,
păstrând integritatea axei temporale.
Indiferent de abilități, educație sau toleranță la ambiguități morale,
Comisia vă pune la dispoziție o carieră palpitantă.
Să începem cu sala tuburilor.
PRIMUL PREȘEDINTE IRLANDEZ AL AMERICII
Ia ziceți...
E plăcut, nu?
Cum stăm toți trei împreună aici.
- Nu. - Nu.
Explicați-mi cum de stau la bere cu eul meu mai tânăr.
Mai în vârstă, de fapt.
Sunt tu, dar cu 14 zile mai în vârstă.
Am și păr pubian mai deștept.
- Cum e posibil? - Îți explic.
Peste o oră, pe dealul înierbat, înainte să fie asasinat președintele,
încalci contractul cu Comisia.
Știu că deja te gândești la asta.
În toți anii ăia de apocalipsă, ne-am făcut griji pentru familie.
Azi vei lua măsuri.
Azi vei încerca să călătorești în timp până în 2019.
Însă vei greși saltul și vei sfârși în corpul ăsta minuscul,
rămânând veșnic mic și puber.
Bine.
Să zicem că te cred. Ar trebui să nu fac saltul?
Nu. Trebuie.
Dacă nu faci saltul, eu nu mai exist.
Dar trebuie să faci saltul corect.
- Continuă! - Am greșit calculele prima dată.
Așa am ajuns în corpul ăsta.
Dar acum știu calculul corect.
Spune-mi!
Îți spun cu plăcere,
în schimbul servietei pe care o ții sub masă.
Deci tu te întorci cu 2019, după cum plănuiești,
dar cu calculele corecte, deci rămâi bărbat adult.
În schimb, noi primim servieta de care nu mai ai nevoie.
Cronologia este reparată iar paradoxul, rezolvat.
Toți trăim fericiți până la adânci bătrâneți.
E mult dintr-o dată.
Ce părere ai?
Cred... că mă duc la budă.
În afară de transpirația de pe frunte,
a mers binișor, nu?
Nu, e ceva...
- Ceva mi se pare suspect. - Cum adică?
N-am încredere în el.
Dar ești tu.
Exact.
Un spațiu de lucru curat e un spațiu de lucru fericit.
TABLOUL DE CONTROL INFINIT 2589 DOAR PERSONAL AUTORIZAT
Bingo! Tabloul de control infinit.
Așa!
Cât de greu poate fi?
EROARE DE SISTEM
Te rog, nu-mi face rău!
- Cine naiba ești? - Herb. Sunt analist.
Eu sunt Diego. Am un cuțit.
Da, văd. E foarte lucios.
Respiră!
E o onoare, dle Hargreeves.
- Mă cunoști? - Toată lumea te cunoaște.
Ești Numărul Doi, o legendă vie.
- Serios? - Dle Hargreeves, n-ai voie aici.
Așa se vorbește cu o legendă vie?
Știi cum funcționează?
- Da, sunt autorizat să-l operez. - Bine.
Caută o dată. 22 noiembrie 1963, când e asasinat JFK.
Folosirea neautorizată este o încălcare a protocolului 67D...
Nu fi așa de încuiat!
Nu înțelegi.
- S-a dat un coup d'état. - Ce?
- Un Cadillac? - Nu.
Supraveghetoarea a ocupat Comisia.
Locul s-a dus naibii și dispar oameni.
Ne-ar ucide pe amândoi.
Dă-i drumul, înainte să ne prindă.
Arunci un ochi și pleci.
Fratele meu!
Să vedem...
Nu! De ce ai face așa ceva? Urât.
Nu strica cronologia. Asta e o regulă pe care intenționez s-o respect.
Asta intră aici...
Așa.
Să vedem.
Dallas. 22 noiembrie 1963.
- Asta e. Înainte de asasinat. - Asasinat?
Fii atent! Președintele ia curba spre Dealey Plaza.
După ce virează pe strada Elm, vor deschide focul.
- Ce dracu' e aia? - Clădirea FBI.
De ce a explodat?
- Asta nu trebuia să se întâmple? - Nu.
Pleacă mai departe. Nu l-au ucis?
Sfinte Sisoe!
Asta e no bueno.
Nu a fost un foc de armă, ci o explozie. Am auzit-o pe filmarea Frankel.
...sovieticii neagă implicarea în atacul de la Dealey Plaza.
Moscova promite un răspuns dur în urma atacurilor americane.
Anchorage a fost nimicit de amenințarea roșie!
Lumea se pregătește pentru războiul nuclear.
Cetățenii...
- Asta voia Hazel să ne spună. - Hazel?
Asta provoacă apocalipsa. Ai altă cameră pe clădirea FBI?
Uite aici!
Și...
Vanya.
Vanya e bomba.
Vanya chiar e bomba.
Întotdeauna va fi bomba.
Trebuie să mă întorc la Dallas, urgent.
Ne trebuie La Résistance.
Îți bați joc de mine?
Nu părem cine știe ce, dar suntem descurcăreți.
- Nu te pui cu gestiunea cazurilor. - Pe loc repaus, Dot!
Scuze.
E o pierdere de timp.
Crede-mă!
Atunci de ce-l țineai când te-am găsit mort?
Habar n-am. Dar nu proprietarul lui a sfârșit lumea, ci Vanya.
- Micuța Vanya? - Da.
E mai puternică decât toți la un loc.
Era supărată că ne-am purtat urât cu ea.
Așa că a distrus Luna și a pus capăt lumii.
Înțeleg.
- Da. - E perfect.
Acum știm ce se va întâmpla.
Da, dar s-a întâmplat deja.
Nu gândi, doar ascultă!
Lasă planul mucosului! E prea complicat.
Un plan mult mai bun e ca noi să călătorim în 2019.
Ne împăcăm cu Vanya și gata, o împiedicăm să distrugă lumea.
De fapt...
- Nu e rău, nu? - Nu.
Dar Cinci? Adică tu.
- Adică tu, cel tânăr. - Nu sunt eu.
E o copie prepuberală, alterată de un salt nereușit.
- E prea târziu pentru el. - Prea târziu?
Psihoza paradoxală. Mai bine îl scutim de suferință.
Ce?
- Vrei să-l omori? - Nu judeci corect. Nu ucidem pe nimeni.
Uită-te la mine! Eu sunt Cinci și voi fi în viață.
Doar vom elimina o clonă mutantă.
Amputăm un sfârc vestigial.
Așteaptă!
Sigur nu ai și tu psihoză paradoxală?
Mă simt colosal.
Totul e bine?
- Da. - Ne-am înțeles.
Să ne grăbim. Kennedy e pe drum.
A rămas mai puțin de o oră.
- De ce ești brusc așa de nerăbdător? - Calmează-te!
Devii paranoic.
Zău?
Să mergem!
Va începe să vorbească în curând.
Vanya, nu ai de ales decât să vorbești cu noi.
Cine e intermediarul tău? Răspunde-mi!
- Poftim? - Așteptăm cu toții.
- Ce anume? - Răspunsul.
Nu înțeleg.
Deci nu ești pregătită?
- Pentru ce? - Nu e vina ei.
S-a lovit la cap. Nu-și amintește.
S-a supraîncălzit, și-a golit mintea.
E leneșă. N-a învățat.
- Nu e adevărat. - Poate s-a prefăcut până acum.
- Încă nu e pregătită. - Vă înșelați cu toții.
Numărul Șapte alege să nu-și amintească.
Mamă?
Ești bine?
Sigur că da.
De ce nu aș fi?
S-a întâmplat ceva?
- Nu mi-e foame. - Gustă!
- Te va ajuta să-ți amintești. - ...să-ți amintești.
Vanya, ce faci în Dallas?
Dacă mă ignori, o s-o pățești.
Te vom face să vorbești.
Numărul Șapte!
Fie îți amintești, fie mergi în cameră fără desert!
Ce se întâmplă cu luminile?
Nu reacționează. Hai s-o motivăm.
Ai venit să-l omori pe președinte?
- De ce sunt oamenii mai grei după ce mor? - Ai mai făcut asta?
Da.
Cum a fost când te-am posedat?
Parcă am făcut sex cu un frate Baldwin mai puțin cunoscut.
Îl simți că-și face treaba, dar îți pasă?
De ce? Cum a fost să controlezi mașina asta sexy?
Parcă nu aveam piele,
dar tot voiam să ating totul.
Da...
Acum. Unu, doi...
Grozav! Sunteți amândoi aici. Să plecăm!
Diego! Iisuse!
Ia te uită! Numărul Doi, Trei și Patru! Mai că avem chinta regală prezentă.
Ray, el e celălalt frate al meu, Diego.
Salutare! Scuze că am apărut din senin.
Cine e tipul ăsta?
- Herb. E coleg cu Cinci la Comisie. - La Comisie?
Noi monitorizăm și menținem continuumul spațiu-timp.
- Bine. - Pe bune. Am fost acolo.
E marfă. Am văzut cronologia și știu ce provoacă apocalipsa.
Vanya.
Poftim? Cum?
Va arunca în aer clădirea FBI când va trece președintele, peste o oră.
Trebuie s-o găsim și s-o oprim.
- Vanya îl omoară pe președinte? - Nu.
Explozia îl face pe Kennedy să fugă, așa că supraviețuiește.
Apoi el și restul lumii dau vina pe Rusia.
El atacă, ei ripostează.
Apoi plouă cu bombe nucleare.
- Bine... - Frățioare!
Ray, iubitule.
- Ești bine? - Nu, deloc.
Ăsta se teleportează în sufragerie cu încă un frate de-ai tăi
și spune că vrea să-ți împiedice sora să distrugă o clădire.
- Și am un cadavru în covorul preferat. - Bine. Se poate? Ray.
Se poate curăța.
Oferim servicii de înlăturare cadavre.
Te iubesc, Raymond Chestnut.
Îmi doresc să fi avut timp pentru căderea nervoasă pe care o meriți.
Dar trebuie să pleci.
Trebuie să plec.
Unde e noul recrut? Cel care arată ca un om al peșterii.
Habar nu am, îmi pare rău.
Loialitatea nu este o alegere. Este un stil de viață.
Vanya, nu vreau să-ți mai fac asta.
Dar am o responsabilitate față de cetățeni și trebuie să aflu cine ești.
Mănâncă! Se răcește.
- Nu vreau. - Dar nu te poți preface că nu există.
- Nu mă prefac. - Ba sigur că da.
Alegi să trăiești într-o fantezie, unde nu trebuie să înfrunți ceea ce ești.
În loc să dai piept cu problemele,
alegi să te ascunzi în viețile altora.
O viață ordinară la o fermă ordinară.
Nu asta îți este menit.
Sper s-o găsim pe Vanya.
Nu-ți mai poți nega adevăratul sine, chiar dacă ți-e frică.
- Nu mi-e. - Mănâncă!
Încă o gură și poți pleca.
- Ce naiba se întâmplă? - Trebuie s-o oprim!
Trebuie lichidată.
Încerc!
Cum de e încă în viață?
Îmi amintesc.
Am o întrebare.
- De cine încercăm s-o salvăm pe Vanya? - De FBI!
Dar ei sunt una cu tavanul acum. De ce nu s-a oprit Vanya?
Subtitrare: Retail