RESTAURANTUL STADTLER'S
DOAR ALBI
Ce avem aici? Te-ai rătăcit?
Ce frumușică ești!
Fată!
Ești în partea greșită a orașului.
Vorbim cu tine!
Întoarce-te!
- Prindeți-o! - Întoarce-te!
Te prindem noi!
Mai repede!
ODESSA'S SALON DE ÎNFRUMUSEȚARE
Probabil v-ați rătăcit.
Găsiți un bărbier în Oak Lawn.
Sunt specializați în păr ca al vostru.
Ușurel, dragă.
Ia loc aici.
- Biata de ea! - E în regulă. Ușurel.
Soțul ei l-a urmărit pe vreo cinci străzi,
beat mangă, în izmene.
Glumești.
Mint eu, Allison?
Nu o băga pe ea la înaintare. Știi că nu poate vorbi.
Scuze că am întârziat. Mă bucur să vă văd.
Salut!
Să începem! Am primit multe întrebări de la tineri.
Vor să știe de ce organizația noastră optează pentru proteste non-violente.
Îmi spun cam așa ceva: "Ray, oamenii ăștia ne omoară.
De ce nu ripostăm?"
Îi înțeleg, credeți-mă. Și eu gândeam la fel cândva.
Uitați-vă peste astea.
Scuze! În caz că vrei să te implici, soro.
Miles...
Vii?
- Bagă mare! - Pa!
Nu ești de pe-aici, nu?
AI FOST DISCRIMINAT LA LOCUL DE MUNCĂ?
Ai făcut însemnări.
Le-am putea discuta la cină.
Numele meu e Ray.
Și al tău?
Allison.
În regulă, dră Allison.
Cină?
Ai nas bun.
Isteață strategie, să o bagi la nebuni ca să profite de fratele meu nerod.
Așchia nu sare departe de trunchi.
- E...? - Fiica mea.
E singura mea fiică, deci nu-i strivi traheea, te rog.
Îmi va face o mare plăcere să te omor într-o zi.
Lila, ne scuzi o clipă, drăguțo?
Da. Adulții au treabă.
Ce vrei?
Îți place jazzul, Cinci?
Prefer să mă împușc.
Jazzul e ca o femeie frumoasă.
Complex, emoțional, greu de mulțumit.
Nu-ți dă totul pe tavă. Trebuie să meriți.
Sper că există o morală.
Sub conducerea mea, Comisia ar suna mai mult ca... jazzul.
Și consiliul director?
Aici intervii tu.
Ba nu.
În schimbul lichidării consiliului,
vă voi scoate pe tine și pe ai tăi din timpul ăsta
și vă voi trimite înapoi în 2019.
Cum rămâne cu al Treilea Război Mondial, care va începe peste câteva zile?
Va dispărea odată cu voi.
- Și apocalipsa din 2019? - Și aia.
Mi-ai spus că apocalipsa aia era menită, că trebuia să se întâmple.
Pe atunci, urmam politica companiei,
dar, odată ce ajung la conducere...
putem improviza...
Jazz.
Exact.
Și consiliul director?
Nimeni nu-i știe membrii.
Corect. Dar țin ședințe în fiecare trimestru fiscal.
- Unde? - Întrebarea e: "Când?"
Nu se întâlnesc niciodată în același timp și loc.
Locul și data acestor ședințe sunt cele mai păzite secrete al Comisiei.
Dar tu știi unde se va ține următoarea.
Aș fi bună la ceea ce fac dacă nu aș ști asta?
- Îmi trebuie timp de gândire. - Fie!
Dar apocalipsa e la un pas,
și, la cum merg lucrurile, eu sunt singura ta opțiune.
Încă nu.
Diego, asta e o cursă.
Poate. Dar tot trebuie să mergem.
Te-a înjunghiat o dată deja.
Nu-ți face griji, o să-mi dea socoteală.
- Îi spui că e nebun? - Eu zic să mergem.
- Vezi? - Vanya, dintre noi toți,
tu ar trebui să-l urăști maxim pe tata.
Poate fi chiar atât de rău?
Ia să vedem!
Te-a izolat de restul familiei.
Te-a drogat.
Și te-a spălat pe creier ca să uiți că ai puteri.
- Iisuse! - Da.
Trebuie să-l cunosc!
Deja știi cum va merge.
Tata o să se joace cu mințile noastre
și o să ne dezbine, o să vedeți.
Luther, nu mai avem 12 ani.
Suntem bărbați adulți.
Și femei.
Ascultă...
Ascultă!
Ne descurcăm.
- Știi ce e diferit de data asta? - Ce?
Mă ai pe mine.
Mergem acolo uniți.
Gata cu Numărul Unu sau Doi.
De acum, suntem...
Echipa Zero.
Echipa Zero?
Echipa Zero.
Până la capăt.
E o greșeală.
Nu-mi strica echilibrul!
Nu le poți spune că lumea se va sfârși.
E un cult. Ar lua-o razna.
În primul rând, nu e un cult.
Bine? În al doilea rând, relaxează-te.
Am grijă să nu fie otravă în casă.
Ce le spui? "Pregătiți-vă să muriți"?
- Merită o explicație mai bună. - Mai bună ca adevărul?
Totul a început din întâmplare
și a fost haios să ajut oameni.
A început fiindcă ești narcisist.
- Zău? - N-ai un dram de altruism.
Dacă lumea se va sfârși, Ben, trebuie să se ducă la familiile lor.
Majoritatea nu au familii.
Jill a renunțat la o bursă la Berkeley ca să te urmeze.
- Ai ei nici nu vorbesc cu ea. - Jill...
Jill... Aia e...
Olandeza cu ambliopie, nu?
Nu. Fata de culoare cu ochelari.
Cu ochi ca migdalele, în care te pierzi.
A renunțat la viitor pentru tine.
Poate s-a eliberat de cușca învățământului american
și a decis să vină să studieze la școala vieții. E isteață.
Sunt oameni adevărați, nu...
Nu-s eșarfe pe care să le probezi și să le arunci.
Le ești dator.
Să știi că e un pic frustrant
că mereu pare să vrei exact opusul a ce-mi doresc eu.
Bine, fie!
Mulțumesc.
Mulțumesc. Stați jos!
Mă cheamă Klaus și sunt alcoolic... Stai, aia e altă ședință.
Pe parcursul călătoriei mele spirituale, am cugetat profund.
Am căutat și reflectat și aș vrea să vă împărtășesc ceva.
Sunt un impostor.
V-am mințit pe toți de la bun început și...
Sunt un impostor cu acte în regulă.
Și eu.
Și eu sunt un impostor.
Cel mai rău.
Sunt impostor față de mine însumi.
Dar scriptura ta spune: "Cât timp știu să iubesc...
voi rămâne în viață."
Asta nu e scriptură.
E un vers scris de diva disco Gloria Gaynor.
L-am furat!
Gloria Gaynor?
Nu vreți să mă urmați. Nu vă pot conduce nicăieri.
Nu sunt un guru sau un mântuitor.
Sunt un... impostor!
Habar n-am ce fac aici.
Chiar nu știu. Eu doar... improvizez din mers.
Voi toți ar trebui...
să vă întoarceți la familii.
BUNĂ - RĂMAS BUN
Keechie.
Încetează!
Privește-mă în ochi. E în regulă.
E în regulă. Ascultă!
Totul va fi bine.
Bine?
Înțeleg.
Bine.
Când ne recunoaștem propria impostură...
abia atunci putem fi cu adevărat umili.
Nu!
Nu la asta mă refeream.
- Nu asta am vrut să spun. - Sunt o impostoare.
- Sunt un impostor. - Sunt o impostoare.
Sunt o impostoare.
Sunt un impostor!
Bine.
Ei bine...
Eu am încercat, frate.
Sunt un impostor.
Deci a fost un președinte negru?
- Ți-am mai spus. - Negru-negru?
- La Casa Albă. - Da.
Iar tu ai...
Puteri, da.
Pentru a mia oară.
De ce-mi spui acum?
Fiindcă e posibil...
Fiindcă meriți să știi adevărul.
Dovedește-mi!
- Poftim? - M-ai auzit.
Dovedește!
Nu e un truc de bâlci. Are un preț.
Deci Femeia Fantastică are puteri, dar nu le putem vedea?
Ce convenabil!
Scuze...
Soțul meu vrea să încerce sacoul ăsta.
Cei de culoare nu pot proba marfa, dar, dacă vreți să cumpărați ceva...
Am auzit un zvon că l-ai lăsat să probeze orice vrea.
Incredibil, Allison!
De ce nu faci asta mereu? Gândește-te câte am putea realiza!
Pentru mișcare.
Allison, stai!
Nu intra acolo, Allison!
Nu. N-o luăm de la capăt!
Dispăreți de aici, până nu chem poliția!
Am auzit un zvon că ți-ai pus lacăt la gura aia spurcată.
Cafea, neagră.
Mai multă.
Allison...
- Ce...? - Allison.
- Mai multă. - Încetează!
- Mai multă. - Uită-te la mâna lui!
Mai multă.
- Ai demonstrat ce voiai. - Scuze.
ASOCIAȚIA PENSIONARILOR SEARA DE BINGO
B-6!
- Mulțumesc. - Îl am pe ăsta. Am avut noroc.
Da?
O-72!
Nu uitați, marele premiu este un set de mobilă de terasă
de la Monroe's Furniture Emporium!
Zău așa! Ai ratat O-72.
Fii atentă! Vreau setul ăla!
I-29.
O să faci riduri dacă te încrunți așa.
Crezi că Cinci e cel mai bun asasin al Comisiei?
Doar îl lingușesc.
De ce nu mi-ai cerut mie?
Fiindcă am planuri mari pentru tine.
- Nu mă crezi în stare. - Ba da.
Atunci? Aș ucide entru o asemenea misiune.
În orice lovitură de stat ai nevoie de un țap ispășitor.
Trebuie să putem nega implicarea. Noi, amândouă.
G-47!
G-47...
La naiba!
Dar Diego?
Ce-i cu el?
Face parte din planul tău?
Ți-a picat cu tronc?
Nu te prosti!
Îți știu fiecare gest, tic și inflexiune a vocii.
Iar brățara aia nu e tocmai subtilă.
E un trofeu dintr-o misiune dusă la capăt.
Cum să te îndrăgostești de țintă?
Ce idee ridicolă!
Zău? L-ai ucide dacă ți-aș cere?
- Ai ezitat. - Nu.
Ba da. Bună încercare!
B-9!
B-9...
Doamne!
Bingo, mumiilor!
Fir-ar să fie!
Știu că te crezi guru spiritual și toate astea,
deci n-o să-ți pice bine ce spun.
Ai nevoie de ajutor, urgent.
"Klaus, nu face asta!"
"Klaus, fă asta, dar nu așa."
Nu pot nici să mă piș fără să ai ceva de comentat.
Fără mine, ai fi mort într-un șanț.
- Mi-am dat seama cu cine semeni. - Cu cine?
- Cu tata. - Nu spune asta!
- Tata! - Vorbesc serios, taci!
După 16 ani în mormânt, în sfârșit te-ai transformat în tatăl tău.
Ce straniu!
Iisuse, Ben!
Ce naiba ai făcut?
Cred că am fost...
în tine.
Scuze, te-am deranjat în timpul rugăciunii.
- Dave? - Jill.
Raymond, e evident că ai ceva de spus, deci spune-mi.
Ai folosit-o pe mine?
Ray, desigur că nu.
Dar aș fi știut dacă ai fi făcut-o?
De unde a apărut?
EU, REGINALD HARGREEVES, AM ONOAREA SĂ VĂ INVIT...
Ce e?
Cum m-ai găsit?
Am găsit broșura cu fața ta pe ea.
Nu!
Mă bucur că ai venit.
Voiam să-ți spun că-mi pare rău pentru deunăzi.
Nu-ți face griji! Prinde bine la ego să mai încasezi câte una.
Da, dar eu nu sunt genul ăsta de om.
Știu.
Ai spus niște chestii despre război și despre unchiul meu.
- De unde le știi? - Simplu. Sunt profet.
Vezi să nu!
- Scrie în broșură. - Profetule.
Fără supărare, dar asta nu e pe bune.
Profetule.
Atunci cum de știu totul despre tine?
Cum ar fi?
Cum ar fi...
Știu că mâncarea ta preferată e hamburgerul simplu cu doi castraveți.
- Tuturor le plac hamburgerii. - Zău așa!
Cântecul tău preferat e "The Man Who Shot Liberty Valance".
- Cine ți-a spus? - Cartea ta preferată e Dune.
Greșit. Nici n-am auzit de ea.
Vei auzi.
O să-ți placă la nebunie, crede-mă. Cu plăcere, apropo.
Altceva?
Ce altceva?
Știu că uneori te simți ca un intrus în familia ta.
Speri că ai dovedi ceva lor și ție însuți dacă devii soldat.
Iar eu îți spun, Dave, că nu va funcționa
și îți vei dori să n-o fi făcut.
Habar n-ai ce spui.
- Mă înrolez fiindcă e... - Lucrul corect.
Nu știu de ce am venit.
Ascultă-mă! Pe 21 februarie 1968, în valea A Sầu,
ești împușcat în timp ce aperi dealul 689.
Nu mai pleci de pe dealul ăla. Și cu asta, basta.
- Minți. Ești un escroc. - Uite...
Ia astea!
KATZ DAVID J
Sunt tot ce mi-a rămas de la tine.
Chiar dacă te-aș crede, și nu te cred,
asta mi-am asumat.
E o onoare să mor pentru patrie.
Asta nu înțelegeți voi, hipioții.
- Dar nu trebuie... - Ba da.
- Ba nu. - M-am înrolat deja.
Ce? Nu trebuia să se fi întâmplat.
După ce te-am văzut data trecută, unchiul m-a dus la biroul de recrutări.
M-a pus să mă înrolez.
Plec săptămâna viitoare.
Ce?
Păstrează asta pentru următorul fraier.
Dave.
Dave, întoarce-te!
Asta a venit pentru tine, Profetule.
Găsești remedii new age la tot pasul,
dar nimic nu te relaxează ca o saună.
Slujba mea poate fi stresantă.
Dar nu-mi pot imagina cum trebuie să fie pentru voi.
Te cunoaștem?
Nu.
Dar eu știu totul despre voi.
Totuși...
se pare că ați întâmpinat probleme
pe parcursul misiunii ăsteia.
- Un fleac. - V-ați pierdut fratele.
Nu aș numi asta "un fleac".
Dacă vă pot da adresa
unde e idiotul cuțitar care v-a aruncat în aer fratele preaiubit?
Cine ești?
Cineva cu care vrei să te pui bine.
Lasă-mi puța!
Continuă!
Vă dau locul exact
unde se află Diego, tipul pe care-l căutați.
Restul...
îl las la latitudinea voastră.
Ție ce-ți iese?
Să spunem că jocul lui de-a "uite cârnatul, nu e cârnatul"
cu fiica mea trebuie să înceteze imediat.
Am o singură cerere.
Nu-l răniți pe cel mic cu șosetele drăguțe.
Lavandă.
Așteaptă!
Ține ușa!
Salutare!
Scuze!
Bine. Suntem toți aici.
- Luther! - Doamne!
Scuze, am emoții.
- Scârbos! - Mă sufoc!
- Când vine tata, vorbesc eu. - Și eu am să-l întreb ceva.
Nu-l speria! Ne poate ajuta cu apocalipsa și să ne întoarcem acasă.
Trebuie să aflăm ce are cu președintele.
E pe viață și pe moarte, imbecilule!
Eu zic să vorbim pe rând, bine?
Cine are cochilia vorbește.
Vanya, nu avem timp de dezbateri.
Mai bine încep eu. Vorbesc mult mai bine în public.
Bine, fata tatii.
Ești invidios, Doi?
Gata cu numerele!
Suntem Echipa Zero acum.
Cu toții.
Diego.
Nu ai cochilia.
Tipic!
Nu doar că mi-ați spart laboratorul, mi-ați eliberat cimpanzeul,
v-ați infiltrat în consulatul mexican, m-ați atacat în repetate rânduri,
dar, cu mai multe ocazii, mi-ați spus...
- Ce mai faci, tată? - ..."tată".
Mi s-a spus că nu sunteți de la CIA,
nici de la KGB și în niciun caz de la MI5, deci...
Cine sunteți?
Copiii tăi.
Din viitor.
În 1989, ne-ai adoptat și ne-ai antrenat să oprim sfârșitul lumii.
Umbrella Academy.
- De ce aș adopta șase...? - Șapte.
- Unul e absent. - A murit.
E mort.
Da, dar sunt aici. Klaus, spune-le!
Ajunge!
Cu toate acestea,
de ce Dumnezeului aș adopta șapte pușlamale recalcitrante?
- Avem abilități deosebite. - Deosebite? În ce sens?
În sensul că-s superputeri.
Oi fi de modă veche, dar îmi plac niște prostioare numite "dovezi".
- Arătați-mi! - Toți vor să vadă puteri deodată!
Nu suntem animale de circ. Nu balansăm mingi pe nas
și nu batem din palme ca să te distrezi tu.
Ce scrii?
0-2 pentru tine, tinere.
Oprește-te!
Ce interesant!
Pe scurt: Luther, superforță,
Klaus vorbește cu morții,
- Allison controlează oameni. - Dar nu-și folosește puterea.
Am auzit un zvon că ți-ai tras una în freză.
La naiba!
Și tu?
Mai bine să nu o încercăm pe Vanya.
Da, probabil că nu e o idee bună.
- Da. - E-n regulă.
- Mă descurc. - Te descurci?
- Data trecută ai distrus Luna. - Nu...
Nu!
E cămașa mea preferată.
Pardon!
A fost impresionant.
Știm că ești implicat într-un complot de asasinare a președintelui.
Ai fost internat recent, nu?
Încă pari să suferi de grandomanie și de paranoia.
Zău?
Explică asta!
Ești tu.
Peste două zile, pe deal,
în locul unde va fi împușcat președintele.
Ei bine...
Se pare că i-ai dat de cap.
Ai dejucat de unul singur planul meu malefic.
Asta vrei să auzi?
Te crezi erou cumva?
Ultimul om bun, care ne va salva de corupție și conspirații?
E o fantezie patologică.
Adevărul e că ești un om disperat,
inconștient de propria-i insignifianță,
agățându-se cu disperare de raționamentul lui deficitar.
Pe scurt, un om depășit de situație.
Te... înșeli.
Lăsați-l pe președinte!
Un război catastrofal va începe peste cinci zile.
Trebuie să-l oprim.
Un război? Oamenii mereu se vor război.
Nu e un război oarecare.
Vorbesc despre apocalipsă. Sfârșitul lumii.
Păi... voi sunteți cei deosebiți, nu?
De ce nu faceți ceva în privința asta?
Bine, la naiba cu asta!
Are o criză?
Supradoză, probabil.
Să facem ceva?
Klaus!
Acum nu e momentul. Ce faci?
- Eu sunt... - Zi, băiete!
...Ben!
Așa...
Mulțumesc pentru vizită.
- Am văzut destule. - Nu...
Uite ce mi-ai făcut!
Uită-te!
La naiba! De ce?
Tu!
O vorbă, între patru ochi?
Nota, vă rog!
A mers cam la fel de bine ca restul evenimentelor în familie.
Mă simt violat.
Am nevoie de o baie de plante.
Nu aveai dreptul să mă posezi.
"A poseda" e prea mult spus. Prefer "a împrumuta".
Temporar.
- Felicitări! - Pentru ce?
Cred că e prima dată când l-ai înfruntat pe tata.
Ești bine?
Halal susținere!
Echipa Zero, pe dracu'!
Klaus.
Lasă-mă!
Iar tu?
De ce ne urmărești?
Vreau să-ți arăt ceva.
Cum m-ai găsit?
A venit asta pentru tine.
Putem merge undeva?
Un loc discret?
Ce e asta?
Iubitul tău nu e pe cât de amabil îl crezi.
El și trupa lui de oameni-șopârlă vor să-l omoare pe Kennedy poimâine.
Nu înțeleg.
O să-l omoare pe președinte.
E ridicol. Nu ar face rău nimănui.
Ce crezi că face aici, în Dallas?
Ce a fost întâlnirea de la consulat?
E o conspirație.
Trebuie să-l oprim.
Te înșeli.
Nu mă crede pe cuvânt. Întreabă-l tu.
Tu pari a fi cel mai rațional.
Sunt cel mai bătrân.
Mai bătrân decât ești tu acum.
Coniac?
Doar un strop.
Seara trecută mi-ai citat din Homer.
De ce?
Ne-ai obligat să-l învățăm pe de rost în copilărie. În greaca veche.
Lumea se va sfârși peste cinci zile dacă nu plecăm.
Lumile se sfârșesc. Paleozoic, Jurasic...
Putem face ceva de data asta.
Cel mai mare defect al omului: iluzia controlului.
Am nevoie de ajutorul tău. Ești ultima mea opțiune rațională.
Altfel, va trebui să fac un pact pe care vreau să-l evit.
Ce știi despre călătoria în timp?
- În teorie? - În practică.
E ca și cum te arunci orbește în apă înghețată și ieși la suprafață...
Ca o ghindă. Știu.
Ce ai pățit când ai făcut-o înainte?
- Am zbârcit-o. - Cum?
Am sărit prea mult înainte. Am rămas 45 de ani într-o apocalipsă.
Apoi am mers prea mult în urmă.
Dar mi-am adus toată familia cu mine.
Poate că apetitul tău nu e pe măsura abilităților.
Începe cu ceva mic.
Secunde, nu decenii.
Secunde?
Nu te supăra, dar îmi trebuie mai mult timp pentru ceea ce încerc.
Se pot schimba multe în numai câteva secunde.
Poți răsturna un imperiu.
Te poți îndrăgosti.
Ghinda nu devine stejar peste noapte.
Speram să-mi spui mai mult de atât.
Scuze că nu te pot ajuta.
Și mie îmi pare rău.
Ți-am dat mult de furcă în copilărie.
Atât mă ducea capul.
Nicio problemă, bătrâne.
MORTY'S AM/FM TELEVIZIUNE ȘI RADIO
Salut, amice! Cum ai ajuns aici?
Ce e?
Ți-e foame?
Ia să vedem...
Ia uite!
- Unde e Diego? - Nu știu.
Unde e?
Chiar nu știu!
Zi: "Aaaa!"
Nu-mi place cum am lăsat lucrurile.
Vreau să-ți explic.
Orice ar fi asta...
E periculos.
Nu se acceptă...
femei ca noi...
prin părțile astea.
- Știu. - Lasă-mă să termin.
Unii dintre noi nu primim viața pe care ne-o dorim.
Asta nu înseamnă că nu ne-o dorim.
Înțelegi?
Să mergem undeva!
Departe de locul ăsta și de Carl.
La adăpost.
Cum adică? Unde?
Încă nu știu.
Nu știu.
Dar nu voi permite ca tu sau Harlan să pățiți ceva.
Te pot proteja.
Doar să ai încredere în mine.
Am.
Am!
Hai să plecăm!
- Putem merge spre nord. - Am rude în Oklahoma.
Dar să nu se prindă Carl.
Fratele lui, Jerry, e polițist. Dacă ar crede că o să fug...
- N-o să se prindă, bine? - Bine.
- Ne vom purta ca de obicei până plecăm. - Bine.
Mai dă-mi puțin timp.
Sânge.
La dracu'!
Elliott!
Diego!
Sfinte Sisoe!
La fix pentru un păhărel!
Să fim înțeleși.
Dacă elimin Consiliul...
îmi duci familia acasă.
Fără apocalipsă.
Corect?
Corect.
Atunci mă bag.
Subtitrare: Retail