Hvem er du?
CÁDIZ, SPANIEN
Hvad ligner det her?
Deres Majestæt... Vi fiskede ham op i et net.
Han har fortalt historier.
Vi tror, han har fundet en...
Ponce de León.
Han siger, han har fundet Ponce de Leóns skib.
- Eller sejlet på det. - Nej, hør nu efter!
Ponce de León døde for 200 år siden.
Ja, men han ledte efter noget, ikke?
Ungdommens Kilde.
Hvor hurtigt kan du stikke til søs?
Med tidevandet.
PIRATES OF THE CARIBBEAN I UKENDT FARVAND
Sørøveren hænges i dag! Se ham dingle i galgen!
Sørøverdukker!
Kom nu, far! Vi går glip af hængningen!
Det er en retssag, min kære. Hængningen er i eftermiddag.
Sørøveren bliver hængt i dag!
Kom så! Op med dig.
Flyt så fødderne, sørøver!
Eller rettere... "kaptajn sørøver".
Kom så! Op med dig.
Stille! Ro i salen!
Stille!
Her kommer den frygtede
og berygtede sørøver, tyveknægt
og landevejsrøver
kaptajn Jack Sparrow!
Jeg har jo sagt, at jeg hedder Gibbs! Joshamee Gibbs!
Hvor mange gange...
De bedes rejse Dem
for dommeren ved denne retssag, den velærværdige højesteretsdommer Smith!
Ro i salen!
Godt...
Hvad har vi så her?
Jack?
Hold kæft!
Jeg kan ikke kende ham.
Det er ikke nødvendigt! Hvad var det, De sagde?
Jeg hedder ikke Jack Sparrow,
men Joshamee Gibbs.
Ser man det?
- Der står ellers Jack Sparrow her. - Jeg har sagt,
at jeg ikke er Jack Sparrow, som jeg med glæde ville udpege for retten,
- hvis det gavnede mig. - Det ville være et sølle forsvar,
medmindre De igen vil bankes som en grønlandssæl.
Fangen erklærer sig uskyldig i
at være Jack Sparrow. Hvad siger De?
Ingen sag? Hvad med beviserne...?
Hvad siger De? Skyldig?
Hvis han dømmes skyldig, bliver han hængt.
Klyng ham op!
- Skyldig? - Det er ikke rimeligt.
Klap i.
Joshamee Gibbs, den forbrydelse, De er blevet fundet skyldig i,
er at være uskyldig i at være Jack Sparrow.
Jeg nedsætter hermed Deres straf
og idømmer Dem fængsel resten
af Deres kropumulige, kedsommelige, kindskæggede liv.
- Hæng ham! - Færdig.
- Nonsens! - Klyng ham op! Op at hænge!
Fangen bliver overflyttet
til Tower of London.
Mange tak for lån.
Takker.
Op med dig.
Op med dig!
Det var dog forbistret! Nu er vi begge to på vej i fængsel.
Bare rolig. Jeg har bestukket kusken.
Om ti minutter er vi uden for London, hvor hestene står klar.
I aften når vi ud til kysten.
Så skal vi bare finde et skib.
- Er det alt sammen planlagt? - Netop.
Jeg kom til London i morges
for at redde en Joshamee Gibbs fra en aftale med galgen.
Eftersom du stadig er i live,
vil jeg betegne det som en succes.
Hvad er der sket?
Jeg troede, du havde fået hyre andetsteds.
Ja, men jeg havde altid lange ører efter nyheder om Den Sorte Perle.
Ingen aner, hvor hun er på vej hen.
Så hører jeg et rygte.
Jack Sparrow er i London med et skib for at hverve en besætning.
- Nej, jeg er ej. - Jamen det hørte jeg.
Du hyrer folk i aften
på en pub ved navn Captain's Daughter.
- Nej, jeg gør ej! - Det undrede mig også lidt,
men du har aldrig været den mest forudsigelige.
Hør.
Er der en anden Jack Sparrow, som går rundt og besudler mit navn?
- En bedrager. - Netop.
Men en bedrager, som har et skib.
Og som har brug for en besætning.
Og det har jeg pudsigt nok også.
Hvad med dig, Jack?
Jeg hørte, at du var fast besluttet på at finde Ungdommens Kilde.
Lykkedes det?
Omstændighederne krævede en dyb indsigt
i forsigtighed og tapperhed.
- Du gav altså op. - Nej, jeg gjorde ej.
Jeg er stadig fast besluttet. Helvedes fast!
Jeg vil smage på disse vande, hr. Gibbs. Mærk dig mine ord.
Det var en kort tur.
Er det hele planlagt?
Nej.
De er vel Jack Sparrow?
Der burde være et "kaptajn" et sted.
Jeg har hørt om Dem.
Og De ved jo godt, hvem jeg er.
Ansigtet virker bekendt. Har jeg truet Dem før?
De tiltaler George Augustus, hertug af Brunswick-Lüneburg,
ærkeskatmester og kurfyrste af det hellige romerske imperium,
konge af Storbritannien og Irland og konge over Dem.
Det siger mig ikke noget.
De skulle være her for at tilvejebringe en besætning til Deres skib.
Ondsindet sladder.
Så løj De, da De sagde, at De var Jack Sparrow.
Jeg er Jack Sparrow, men jeg vil ikke tilvejebringe en besætning.
Det er en anden.
En anden ved navn Jack Sparrow.
Du har leveret den forkerte døgenigt.
Find den rigtige, og skaf denne bedrager af vejen.
Tøv nu lige en kende.
Jeg er Jack Sparrow i egen person.
Og jeg er i London.
For at tilvejebringe en besætning.
For at drage ud
til Ungdommens...
Så få dog fjernet de infernalske lænker!
Tjep, tjep.
Vi ved, De er i besiddelse af et kort.
Konfiskér det og send ham i galgen.
Har De et kort?
- Nej. - Hvor er det?
Hvis jeg skal være ærlig, så har jeg mistet det.
- Faktisk for ganske nylig. - Jeg har modtaget en melding.
Spanierne har fundet Ungdommens Kilde.
Jeg tolererer ikke, at en eller anden hængemule af en spansk monark,
en katolik tilmed, får evigt liv!
De kender vel vejen ud til Kilden?
Ja, selvfølgelig. Se dog på mig.
De kunne vise en ekspedition vej.
Med forlov, Deres røvhed.
Vil De så skaffe et skib...
...og en besætning?
Og en kaptajn.
Vær hilset, Deres Majestæt.
De må meget undskylde, men hvorfor ligger den mand ikke i lænker?
Han skal fastspændes omgående.
Midt i mit palads? Næppe.
Hector.
Hvor glædeligt at se en sørøverkollega nå til tops.
Sørøver? Næ, nej. Kapergast.
På et godkendt togt under kronens myndighed og beskyttelse.
Det er muligt, men sig mig først...
Hvad er der sket med min elskede Perle?
Jeg mistede Perlen, som jeg mistede mit ben.
- Mistede du Perlen? - Ja.
Jeg kæmpede bravt for hende, men hun sank ikke desto mindre.
Hvis det var gået rigtigt til, havde du fulgt hende i dybet.
Kaptajn Barbossa. For hvert sekund vi tøver, vokser spaniernes forspring.
Jeg tror fuldt og fast på, at De vil sejre og blive belønnet
med den høje rang, De higer efter.
- At gøre tjeneste er alt rigeligt. - Du, min herre, er sunket dybt.
Jack, vore timeglas er snart rindet ud.
Hvorfor ikke slutte sig til det vindende parti?
Og folk i dette lag er nu engang mere civiliserede.
Jeg forstår det hele.
Undtagen den paryk.
Han slipper væk! Stop ham!
- Han slap væk. - Overlad det til mig, Deres Majestæt.
Vagter!
Våben klar!
Find ham!
Der!
Får jeg ikke mere?
Stop den vogn!
Stop! I kongens navn!
Væk!
Skyd!
Beskidte sørøver.
Dav, Jackie.
Dav, far.
Jeg har hørt, du samler en besætning.
Hvis nok siger det, må det være sandt.
Jeg har hørt, hvor du skal hen. Kilden.
Har du været der?
Ligner det her ansigt et, der har været ved Ungdommens Kilde?
Det afhænger af belysningen.
Ved Kilden får du brug for genstande til det bespottelige ritual.
To kalke.
- På kortet var der en kalk. - To af sølv.
Fra Ponce de León-skibet. Du skal bruge dem begge to.
- Til? - Ritualet. Vær nu ikke dum.
Find ud af enhver detalje, før du sætter sejl.
Sætter sejl. Det lyder herligt.
Men så får jeg brug for et skib.
Dem derhenne har et skib.
De er i fuld gang med at hyre sømænd.
Amors pil har ramt mit hjerte.
Jeg foragter alt af guld...
Og en sidste ting, Jackie.
Kilden bliver en prøvelse. Mærk dig mine ord.
Jeg hører, du hyrer en besætning.
Ja. Ja, altså...
Jack Sparrow forbereder et mindre togt.
Du er ikke så lidt fræk, hvad?
At vise dig i den mundering.
Er du en eller anden bedrager?
Har du nogen anelse om, hvem jeg er, kammerat?
Gutter!
Der står en kanalje her, som har glemt sit eget navn!
Jeg sejler med Sparrow.
Hvem giver en sømand en dram?
Du har stjålet mig, og nu vil jeg tilbageerobre mig.
Hold op med det.
Kun ét menneske kender den finte.
Det har jeg altid drømt om.
Goddag, Angelica.
Goddag, Jack. Er du imponeret?
Jeg var vist lige ved at slå dig ihjel et par gange.
Jeg er rørt over denne dybfølte smiger.
Men hvorfor?
Du er den eneste, jeg kan efterligne.
Det er ingen kompliment.
Bare rolig. Jeg har tilgivet dig for længe siden.
- For hvad? For at forlade dig? - Det var nu altså mig, der forlod dig.
En gentleman lader en dame bevare sine fikse idéer.
Hør her, Sparrow. Når bare mine sømænd får deres penge,
vil de finde sig i alverdens særheder.
Der er en særhed, jeg ikke finder mig i.
Jeg vil efterlignes som "kaptajn" og intet mindre.
Så skal du bruge et skib,
og jeg har rent faktisk et.
Jeg kunne godt bruge et skib.
Man siger, du har været ved Kilden.
Man siger så meget for tiden.
- Ungdommens Kilde. - Kæreste Angelica, frygt ikke.
Du har stadig et par brugbare år i dig.
Altid så charmerende.
Du svarede mig ikke.
Angående Kilden. Det er spild af tid.
Milady, der er en flok nævenyttige landkrabber udenfor.
Er det dine venner?
Jeg har vist nok fornærmet en konge.
- Du har ikke forandret dig. - Er der da behov for det?
Ja.
Du forrådte mig. Du forførte og udnyttede mig.
Jeg var uskyldig.
Du var utrolig ferm af en, der blev ledt i fordærv at være.
Overhængende fare. De er her nu, milady!
Jeg var klar til at aflægge løftet. Og du...
Hvad lavede du i et spansk kloster?
Jeg forvekslede det med et bordel. Det kan jo smutte.
Vi er i undertal.
Tal for dig selv og ikke for en,
du ikke når til sokkeholderne.
Det er mig, der er kaptajn Jack Sparrow.
Hvordan kan du sige, at jeg udnyttede dig?
Du ved præcis hvordan.
Ja, men hvordan kan du sige det?
- Hvad er det? - Hvad er hvad?
Med Kilden.
Hvad ved du?
Du ligger vel ikke inde med
to sølvkalke fra Ponce de León?
- Nej. - Det tænkte jeg nok.
- Hvorfor? - Jeg hører historier.
Rygter.
Du kender naturligvis ritualet.
Ja, det gør jeg.
Hvad er det? Hvad skal vi bruge?
En havfrue, Jack.
Der er sket en fejl.
Det er livstid. Ikke dødsstraf! Livstid!
- Barbossa. - Tak, mine herrer.
Jeg formoder, du kan binde en løkke.
Det er ubarmhjertigt
at bede en mand om at binde det reb, han skal hænge i.
Du ligger, som du har redt.
Hvad er der sket med dig?
- Hvor er Jack Sparrow? - Er han flygtet?
Jeg har travlt.
H.M.S. Providence sætter sejl ved daggry.
Hvis du ikke vil se det fra din galge her
med munden fuld af fluer...
...så sig frem.
Tag mig med. Uanset, hvor kompasset peger hen...
Hvor skal vi tage dig med hen? Til Kilden?
Er det der, Jack er på vej hen?
Har du noget at tilbyde mig, Gibbs?
Noget som helst.
Så har du mit ord på, at du ikke vil opleve daggryet.
Kom med det.
- Dit fjols! - Jeg nåede lige
at studere de djævelske kruseduller.
Hver en rute, hver en destination. Det hele ligger trygt... herinde.
Velkommen tilbage til Hans Majestæts flåde, hr. Gibbs.
Ud af fjerene, sømand!
Javel.
Hvad?
- Der er sket en forfærdelig fejl. - Fortsæt.
- Jeg skal ikke være her. - Mange er vågnet til havs
uden at ane hvorfor.
De har glemt aftenen før, hvor de meldte sig
og spillede hele hyren væk.
Nej, nej.
Jeg er kaptajn Jack Sparrow. Den rigtige. Den eneste.
Scrum, og fornøjelsen er på min side. Gå så.
Hvorfor er der en glaskiste?
Ligner jeg en, der bestemmer?
- Hvor er jeg? - Undskyld, kaptajn Sparrow.
Det er en ære at sige velkommen om bord
på vores berygtede skib, Dronning Annes Hævn.
Sortskæg.
Kom i sving!
- Løjerlig fætter. - Han er blevet zombieficeret.
Zombieficeret.
Sortskægs værk. Sådan er alle officererne.
Så bliver de mere føjelige.
Og godt gnavne.
Kom nu. Skrub.
Vi har sejlet mindst fem dage.
Ja. Kan du mærke det på havlugten?
På besætningens lugt.
Hvad har staklen gjort?
Og hvordan undgår jeg at gøre det?
Ham der? Kirkelig fyr.
Han taler altid om Vorherre den almægtige.
Er der en fundamentalist om bord?
Han siger, han er missionær.
Han blev fanget i et angreb.
De andre på skibet blev dræbt, men ikke ham.
Førstestyrmanden tillod det ikke,
da han er i kridthuset hos Herren.
Førstestyrmanden, hun sætter alt på spil for en fange.
Det er uhørt.
Er førstestyrmanden en "hun"?
Kom så i sving!
Hold kursen.
Du er en hensynsløs, følelseskold, tvær tæve.
- Jeg sagde jo, jeg havde et skib. - Nej, Sortskæg har et skib,
og jeg er fange om bord på det.
Vi kan godt klare det.
Ungdommens Kilde. Det har du altid drømt om.
Sortskæg. Edward Teach. Sørøveren, alle sørøvere frygter.
Opvækker af de døde i sin fritid.
- Mig lytter han til. - Han lytter ikke til nogen.
Måske hans egen datter.
Datter som i...avlet af?
En datter, han for nylig har genfundet efter mange år.
Som elsker sin kære far af hele sit hjerte.
- Købte han den? - Jeg solgte den.
Så er Ungdommens Kilde for ham
eller ham og dig. Ikke dig og mig.
Nej, det er det bedste af det hele.
Han er død.
Sørger du personligt for det?
Der er en profeti.
Du tror måske ikke på det overnaturlige.
Jo, jo. Jeg har set et og andet.
Profetien lyder således:
Sortskæg møder døden inden to uger
ved en etbenet mands hånd.
Derfor har han brug for Kilden.
Hr. Gibbs, vi mangler et kort.
De vil måske være så venlig at forsyne os med en kurs.
Skænk mig en dram, så er du en knag.
Nej! Vi er kapergaster, ikke sørøvere, hr. Gibbs.
Og i kongens navn opfører vi os derefter.
Ja, kaptajn.
Er vi på rette kurs, Gibbs?
Ja, den er god nok. Der er beviset.
Spanieren.
Alle mand, gør klar til kamp!
- Læg den op i vinden! - Trim sejlene to streger!
Gør kanonerne fri!
- Kanonérer, på plads! - Kanonérer klar!
Afvent ordrer!
Vent!
Kanonerne er klar. Afventer ordrer.
Hr. kaptajn... Vi afventer ordrer.
Han værdigede os ikke et blik.
Hans blik er rettet mod Kilden.
Vi er åbenbart end ikke værd at skyde i sænk for ham.
Og nu er vi sakket agterud. Alle mand, fuld sejlføring!
Alle mand, fuld sejlføring.
Læg den hårdt mellem vind og sø!
Emnet, mine herrer, er mytteri.
Mytteri er modbydeligt.
Ja. Jeg ville sejle under Jack Sparrow, ikke en efteraber.
Og så tilmed en kvinde.
Og den uhyggelige besætning blev ikke nævnt.
De giver mig myrekryb.
Jeg fik dem. Dem alle sammen.
Dygtig dreng.
Lad os komme til sagen. Sortskæg.
- Hvad er hans vaner? - Han holder sig mest i sin kahyt.
Ja, han er mest i sin kahyt.
- Ja, men når han kommer ud... - Han kommer ikke rigtigt ud.
Sommetider må han da komme ud.
Ikke rigtigt.
Har nogen af jer sejlet med ham før?
- Har nogen af jer set ham før? - Ikke rigtigt, nej.
Han er i sin kahyt.
Ingen har sejlet med ham
eller set ham.
Jeg har gode nyheder. Det er ikke Sortskægs skib.
Det er ikke Dronning Annes Hævn. Jo, jo. Den er god nok.
Hvor ved du det fra?
Jeg har set navnet bag på skibet.
Mine herrer. Ærede medrekrutter.
I er blevet ført grusomt bag lyset.
- Er vi så blevet forrådnede? - Ja.
I er ikke blevet oplyst om jeres mål.
Døden venter forude,
når vi sejler mod Ungdommens Kilde.
Det ville se meget sort ud, venner.
- Døden venter helt sikkert. - De formørkede sjæles have.
- I utide ville vi møde vort endeligt. - Medmindre...
...vi tager skibet.
Så tager vi skibet! Nu!
Af sted med jer.
Vågn op! Skibet er vores!
Hvis det er en drøm, så behold sværdet og støvlerne på.
- Hvis ikke... - Det er en drøm.
Nej, det er ej!
Du skal lige vide, at vi overtager skibet.
Det er ikke personligt ment.
Det er nok bedst for dig, hvis du...
...blander dig udenom.
Pokkers.
Du er enten med eller imod os!
Jeg er hverken med eller imod jer.
Kan han gøre det?
Han er religiøs. Det er påkrævet.
Kæmp til den bitre ende, laskede letmatroser!
Bind ham godt fast!
Skibet er vores!
Mine herrer.
Jeg er dybt forvirret...
Jeg lå netop og hvilede mig...
...og pludselig hørte jeg en hæslig larm oppe fra dækket.
Sømænd forlod deres post
uden ordrer, uden tilladelse.
Menige sømænd,
som overtog skibet.
Hvad kalder man det, førstestyrmand?
- Mytteri, kaptajn. - En gang til.
- Mytteri! - Ja.
Mytteri.
Og hvilken skæbne overgår mytterister?
Det ved vi godt, ikke sandt?
Mytterister bliver hængt!
Kaptajn, jeg vil gerne indberette et mytteri.
Jeg kan nævne fingre og pege navne.
Det er unødvendigt, hr. Sparrow.
De er får. De er deres hyrde.
Har jeg sagt, at De har en dejlig datter?
Det sidste, en fordømt sjæl skal se.
Husk nu, at vi har brug for ham, far.
Hvis jeg ikke dræber en nu og da,
- glemmer de, hvem jeg er. - Kujon!
De glemmer det ikke.
Besætningen ved, hvilken skurk De er.
En kujon, uanset hvor mange De slagter.
To gange på en dag forvirres jeg.
De er ikke forvirret, men bange.
De vover ikke at betræde retfærdighedens og lysets vej.
Sandheden er langt mere enkel.
- Jeg er en ond mand. - Også det.
Jeg må nok også dræbe dig, kateket.
Sydlandsk blod som sin mor.
Far, jeg beder dig!
Nu glemte jeg igen, hvorfor missionæren er her.
Min datter frygter for min sjæl, eller resterne af den.
Ønsker du virkelig at redde mig, mit barn?
Enhver sjæl kan reddes.
Er det sandt, unge præst?
Ja. Men det bliver nok svært med Dem.
Men jeg beder for enhver ulyksalig sjæl på dette helvedesskib.
Din tro er afvæbnende.
Otte klokkeslag!
Hvem af jer ulyksalige sjæle havde vagten?
- Det havde jeg. - Kanonér?
Dig?
Ja.
Kokken.
Perfekt. Sæt jollen i vandet!
Vend hende rundt!
- Hvorfor gør du det? - Mytteri. Vore love er tydelige.
Vore love tillader kaptajnen at vise nåde.
Jeg har ladet ham selv vælge sin skæbne.
Det er ikke alle forundt.
Nu er det dig.
Nu har du chancen for at vise dine bønners værd.
Bed for, at han bliver befriet fra... det onde?
Kursen er lagt!
Giv han en chance. Giv Dem selv...
Jeg føler mig tættest på skaberen,
når jeg ser lidelse, smerte og pine.
Der ser jeg verdens sande ansigt.
Og jeg ser det, når man i hårde og tragiske stunder
hjælper dem, der har behov for det.
Bed hellere til, at der ikke sker ham noget.
- Der er stadigvæk håb. - Igen!
Jeg er faktisk ikke spor interesseret i Kilden,
så..
bare sæt mig af hvor som helst.
Det var alt, kvartermester.
Dine ord ligger om dig som en tåge og gør dig utydelig.
Hvad med dig, den mægtige Sortskæg?
Du blev halshugget, sagde man.
Dog svømmede dit lig tre gange rundt om skibet og kravlede om bord igen.
Og nu halser du af sted af frygt.
- Frygt. - Til Kilden.
Kvartermesteren ser ting, før de sker.
Han har set min død, og således har skæbnen talt.
Skæbnetrådene er vævet.
Du har latterlig stor respekt for skæbnen, makker.
- Hvad med dig? - Mig?
Jeg tør ikke spå om nogen fremtid, der omfatter mig.
Det er tåbeligt at bekæmpe skæbnen, men jeg er fristet til at snyde den.
Jeg når ud til Kilden. Du fører mig derud.
Den dolk gavner dig ikke mere end det mytteri, du iscenesatte.
Mytteriet gavnede mig alt rigeligt.
Jeg kom i audiens hos dig.
Ja.
For at advare dig.
Din førstestyrmand
udgiver sig for noget, hun ikke er.
Fortæl endelig.
Hun er ikke din datter.
Hvor vover du at tale således om mit eget kød og blod?
Kvinden mestrer bedrageriets kunst til fulde.
Jeg ved besked. Jeg førte hende helt ubevidst ud på fordærvelsens vej.
Men jeg kan ikke tage æren
for hendes kolossale naturtalent.
Angelica. Min højtelskede datter.
Det eneste gode, jeg har udrettet...
Og så var det dig, der ødelagde hende?
Min herre, hun er den rene ondskab.
Farligere end et vilddyr.
Et glubsk vilddyr, der skærer tænder af sult.
Et hævngerrigt, sultent dyr fra Helvede...
- Far? - Pus.
Du behøver ikke gøre ham fortræd.
Han hjælper os. Ikke også, Jack?
Kan du se? Selv nu tænker hun på dit velbefindende
og modbeviser dine påstande.
Du fører os til Kilden. Ikke sandt?
Lad mig sige det på en anden måde.
Hvis jeg ikke når ud til Kilden...
...gør du heller ikke.
Jamen skal jeg så ikke lige tage et kig på kortene?
Sir.
- Ja? - Hr. kaptajn,
jeg må med skam melde, at der går rygter
blandt besætningen om vort mål.
Klap gællerne i, og flyt dig.
- Nå, er det med den på? - Med al respekt, sir...
Hvad frygter mændene? Sig frem.
Skumtopbugten.
Ja, Skumtopbugten.
Enhver uduelig sømand frygter med rette navnet,
men de færreste spørger hvorfor.
Taler historierne sandt?
Fortæl, hvad der fjerner dit mandsmod,
eller overlad det til den frie fantasi.
Havfruer, kaptajn.
Ja. Havfruer.
Onde havånder, djævlefisk, umættelige i deres appetit på mænd.
Havfruevande venter forude.
Klyng dig til din sjæl, Gibbs,
for havfruerne fortærer resten...
...helt ind til knoglerne.
Rolig! Find jeres mod
eller vær rede til at se jeres frygt i øjnene!
Red jer selv!
- Mand over bord! - Nej! En desertør.
- Vend skuden! - Nej!
Mine herrer. Jeg forlanger ikke mere af nogen,
end hvad han kan præstere, men jeg spørger dog om dette: Er vi ikke kongens mænd?
Jo.
- På togt for kongen? - Jo.
Jeg så ingen frygt i spaniernes blik, da de strøg forbi os.
- Er vi ikke kongens mænd? - Jo...!
Nemlig! Alle mand på posterne!
Fremad mod Skumtopbugten!
Kom.
En lille én?
Vin, musik, stearinlys.
Den her vej har vi vist betrådt.
Ja, vi har.
Jeg husker den tydeligt.
Den snoede, bugtede, buede, drejede og vred sig.
Bugtede sig uafladelig.
Kan du huske Saint-Domingue?
Det var Martinique.
Jeg prøvede at dræbe dig i Saint-Domingue.
Det er underordnet.
Det er upassende for en førstestyrmand.
Var jeg den første mand, der styrede den ind?
Du kan være så charmerende, når du vil have noget.
Kunsten er at finde ud af, hvad det er.
Så skal du få sandheden.
Sortskæg har udtjent sin pligt.
Vi to kan rejse ud til Kilden sammen,
hvor vi skal bade hinanden i lige dele berømmelse
og alskens udskejelser.
Så indvier jeg dig i Kildens ritual.
Ja. Det bespottelige ritual.
Kan jeg stole på dig, Jack?
- Jeg har brug for, at du er på min side. - Kære Angelica.
Vi to er tyvagtigt nært knyttet, skat.
Kom med reglerne.
Vand fra Ungdommens Kilde.
En havfrues glitrende tåre.
Sølvkalkene fra Ponce de León.
Med disse genstande...
- Ja? - Med disse genstande
kan man tage alle år fra en andens liv, Jack.
Og det betyder jo,
at vi to ikke kan rejse derud alene.
Ritualet kræver et offer.
- Det er uheldigt. - Ja.
Mit begær efter Kilden er kølnet betragteligt.
Men der er noget om bord, som du vil have.
Hvad med Sortskæg?
Han er i kortrummet. Vi skal være hurtige.
Han beholder ethvert skib som trofæ.
Hvis du hjælper mig, må du vælge lige, hvad du vil.
Men jeg kender vist godt dit valg.
Den Sorte Perle i en flaske?
Hvad laver hun i en flaske?
Han er endnu mere irriterende i miniatureudgave.
- Har vi en aftale? - Jeg kender dig.
Du vil ikke tage en uskyldig mands liv.
Hvad med den etbenede mand?
Jeg skal bruge år.
Ikke til mig. Til min far.
Jeg er Sortskægs datter.
Du er hoppet på dit eget nummer.
Nej. Han er min far.
Løgnene, jeg fortalte dig, var ikke løgne.
Løj du for mig ved at fortælle sandheden?
- Ja. - Smart.
- Må jeg bruge den fidus? - Det gør du jo uanset hvad.
Ja, selvfølgelig.
Vil du ikke opgive det her togt?
Jeg vil have en far. Jeg har ikke haft nogen.
Angelica, din far, Sortskæg...
...han er ond
og vil dræbe dig, hvis han får chancen.
- Han står ikke til at redde. - Skal du måske bestemme,
hvem der kan frelses?
Du stjal flere år af mit liv. Du står i gæld til mig.
Og du er på vej til at blive dræbt,
og det vil jeg ikke tillade.
Skumtopbugten!
Alle mand på dæk. Ned i jollerne!
Læg dem fladt ud,
så de ikke bliver sammenfiltret. Gør dem fine til vores yndige gæster.
Vi skal bruge lys. Meget lys.
Kom.
Kan du lugte det? Hvalolie. Det brænder som et Guds under.
- Kan du få det til at virke? - Det er fremstillet af englænderne,
så sæt ikke næsen op efter noget.
Den gamle måne i favnen på den nye.
Sommerens første.
Perfekt til at jagte en havfrues tåre.
Det er ude med os. De drages mod menneskeskabt lys.
- Hajer? - Det, der er værre, knægt.
Havfruerne sværmer om os inden en time.
Mærk dig mine ord. Og vi er maddingen.
Jeg har hørt, at en havfrues kys beskytter en sømand mod at drukne.
Vær nu ikke en tåbe! Havfruer er kvinder
og skønne som en drøm om himmerig.
Men når der skal kværnes smør, så at sige,
river de sømanden ud af båden
eller ned fra dækket, ordner ham,
og så trækkes sømændene ned til bunden, hvor de drukner og bliver ædt.
Eller sommetider gør de det i omvendt rækkefølge.
- Syng. - Hvad?
De kan godt lide sang.
Jeg hedder Maria,
jeg er fra en købmandsgård.
- Højere. - Jeg er rejst fra familien
og tre tusind pund hvert år.
Amors pil har ramt mit hjerte.
Jeg foragter alt af guld.
Thi det eneste jeg elsker
er min sømand brav og huld.
Du milde skaber!
Se. Se derhenne.
Du skræmmer hende væk!
Godt det samme.
Kan du tale?
Ja.
Du er smuk.
- Er det dig, der synger? - Ja.
Er du min sømand brav og huld?
- Jep. - Tag dig nu sammen!
Jeg har ikke fået meget
i mit korte, elendige liv.
Men det skal siges,
at Scrum fik et kys af en vaskeægte havfrue!
Amors pil har ramt mit hjerte.
Jeg foragter alt af guld.
Thi det eneste jeg elsker
er min sømand brav og huld.
Kom, alle havets fruer,
stig op fra havets grav.
Hvis I elsker en brav sømand
på det frådende hav.
Kom så! Det er begyndt!
Tænd dem!
Vær tapre! Tving dem ind til land!
Garnene i vandet! Skynd jer!
Søg tilbage mod land! Red jer selv!
Tilbage, sagde jeg!
Kujoner! Tilbage i vandet!
I finder ikke ly på land! Mærk jer mine ord!
Kom så!
Vi har en!
Jeg er forelsket.
Se til de sårede!
Se, om I kan finde en havfrue, der er i live.
Kom! Hjælp til!
Godt klaret, sømand.
Så I det, alle sammen?
Jeg gør det nemlig ikke igen.
Tilbage til skibet. Vi søger i ly i en vig. Nu.
- Du milde. Er det... - En havfrue.
- Glem nu denne galskab. - Det kan jeg ikke.
Har du nogensinde gået på stranden
og set tilbage på dine spor i sandet?
Sådan har jeg det, men fodsporene er foran mig.
- Fodsporet, må det være. - Skumtopbugten, sir.
Vi må af sted.
Vi rejser til fods. Gibbs, jeg skal have en kurs.
- Jamen mændene. - De er allerede døde.
- De lyder ikke døde. - Ikke det?
Jeg kan kun høre mågerne bygge rede.
Hvad er det, De hører, hr. Groves?
Havmåger...der bygger rede.
- Intet andet. - Kursen, Gibbs?
Du milde skaber!
Din knold eller min kurs.
Jeg er ligeglad.
Alle mand, fremad!
- Nu er det dig, Sparrow. - Var det virkelig nødvendigt?
Du skal ikke vide, hvor mit skib ligger.
- Jeg er en forsigtig mand. - Også jeg.
Først vil jeg finde...
...Ponce de Leóns skib.
Hvorfor er det lige, hun skal med?
Tårer holder sig ikke. De skal være friske.
Hvordan er det nu, ritualet er?
Vand fra Kilden og en havfrues tåre?
Og to sølvkalke.
En kop med en tåre og en uden.
En med en tåre og vand i begge to.
Det er ret indviklet, ikke?
Der er vand i dem begge to. En tåre i den ene.
Den, der drikker vandet med tåren,
får alle årene fra den anden.
Hvor mange år?
Alle de år, de har levet
og kunne have levet, hvis skæbnen havde været venligere.
Præst.
Hvis det mod al forventning ikke skulle gå mig godt,
vil jeg gerne lige sige,
at jeg er klar til at tro på hvad som helst,
så jeg kan komme ind det sted,
hvor alle dydsmønstrene ender. Er du med?
Det har vi et ord for. Du kan konvertere.
Jeg tænkte nu mere, hvis der blev behov for det.
Kvartermester!
Hun kan ikke trække vejret!
- Hun har vand. - Hun har brug for luft!
- Luk den op. - Hun slipper væk.
- I slår hende ihjel! - Jeg støtter missionærstillingen.
Kan du se?
Videre.
Det tænkte jeg nok. Den vej duer ikke.
Det er den rette vej, ikke?
Jo, men vi burde gå østenom.
Så kommer vi væk fra kalkene.
- Så går vi tilbage. - Der er ikke tid.
Du ville partout have havfruen med.
- Mytteriet hjalp ikke. - Du går som en pige.
- Det ved du alt om. - Nogen må fortsætte.
Skal vi dele os?
Mener du springe i? Det glæder jeg mig til at se.
Sparrow gør det. Find skibet, og få fat i kalkene.
Hvorfor tror du, han kommer tilbage?
Ja, hvorfor tror du, han kommer tilbage?
Vi kan ikke stole på ham. Jeg gør det.
Hun gør det.
Hvor langt er der til Kilden?
Tiden er ved at rinde ud.
Efter en dags vandring langs floden
kommer man til nogle vandhuller. Så er man tæt på.
Du springer i.
Jeg vidste, det ville ende sådan.
Kender I den følelse, man kan få et højt sted?
En pludselig trang til at springe?
Den har jeg ikke.
Jeg har brug for de kalke.
Skyd. Så slipper jeg for faldet.
Du gør det og vender tilbage...
...eller jeg dræber hende.
Du dræber da ikke din egen datter.
Kvartermester, giv mig seks pistoler til,
og fjern kuglerne fra alle undtagen to
uden at sige, hvilke to det er.
De får lov til at vælge, hr. Sparrow.
Nej.
- Ja. - Er De sikker?
Ja, selvfølgelig.
Igen.
Hold op. De er ikke engang ladt.
Igen.
Hvis du så gerne vil dræbe hende,
- så lad hende dog springe. - Hvad?!
Hvis du gør det og dør,
får hun chancen.
Igen?
Hvis jeg springer, overlever jeg så?
Dukken.
- Ja, nu overlever du. - Sådan noget bavl! Jeg gør det!
Våd. Våd igen.
Vi fortsætter. Stik nord til Kilden.
Snedigt, far.
Du vidste, hvilke pistoler der var ladt, ikke?
Selvfølgelig, min egen.
Det ville være rart at have et kort nu.
Eller et skib.
Stop! Stå helt stille.
Du må ikke lade den røre ved din hud.
Må en ældre mand nu ikke have en hobby?
Hvorfor stopper I? Videre!
I kan sove, når I er døde.
Kom så!
Lykken bliver ved med at tilsmile os.
Santiago.
Ponce de Leóns berømte skib.
Der er ikke nogen.
Godt så.
Vi må ikke stoppe.
Du skal gå.
Det kan jeg ikke.
Gå eller dø.
Læg armene om mig.
- Jeg beder ikke om hjælp. - Men du har brug for det.
- Vi har travlt, ikke sandt? - Du må ikke sakke agterud.
Bliv der, til jeg siger til.
Hvilken skønhed.
Du er da en af Guds egne skabninger,
Og ikke en efterkommer af de mørke væsener,
der ikke kunne søge tilflugt på arken.
En så umådelig skønhed...
...og dog dødbringende.
- Dødbringende? Nej. - Du angreb mig.
Nej. Du er anderledes.
Anderledes?
Er du ikke? Du beskytter.
Du skubbede mig i sikkerhed.
- Kan du se Kilden? - Nej, men vi er tæt på.
Kom med væsenet. Dæk dets hoved til.
Hun har et navn!
Lad høre.
Hun hedder Syrena.
Ponce de León.
Hvis 40 sørøvere drømte i 40 nætter om skatte,
kunne det ikke måle sig med indholdet i dette rum.
Dig.
- Dig. - Nej...
- ...dig. - Jeg kom først.
- Hvad laver du her? - Sortskæg har sendt mig.
- Og du? - Henter sølvkalke
- til min kongelige lensherre. - Gider du lige!
Tilbage! Vi må skabe ligevægt!
Hele skibet skrider ned!
Godt.
Hvad, hvis vi begge valgte en ting, der vejer nogenlunde det samme?
Læg den tilbage!
Vi rører ikke ved noget!
Hvad med det?
Kalkene.
Hov! Hvorfor må du se først?
Fint, så!
Sammen.
Sten.
Spanierne.
De er foran os, kammerat.
Jeg kigger på kortet. Hvis det er, hvad jeg frygter...
Hvorfor mon de har efterladt det?
Rør ikke ved kortet.
De kender vejen.
Men jeg kan se, hvor de sandsynligvis slår lejr.
Gibbs, jeg skulle lige til at få dig ud af fængslet.
Du stjal mit kort.
Godt. Lad os komme af sted.
Havfruer.
Pas på. De vandhuller er dybe.
Hvis hun undslipper, er alt tabt. Kvartermester.
Se... Se!
Bundet fast til en pæl for at dø i solen.
Kun halvt i vandet. Ikke nok til at leve,
men lige nok til at få en langsom død.
Tænk over det.
Dit folk er blevet myrdet for at høste deres tårer.
Syrena, vil du ikke græde?
Alle dør. Selv dig.
- Snart, har jeg hørt. - Lyt...
Lyt.
Kan du ikke høre dine søstre skrige?
Kan du ikke høre dem?
Vi skal kun bruge en enkel tåre.
Nedrige utyske!
Hug fingrene af hende!
Skær tårerne ud bag hendes øjne.
Hvad siger du til dette?
Måske ombestemmer hun sig, når solen stiger op.
Ja, hun brænder, men jeg kan ikke vente på solen.
Måske skulle vi lave et bål.
- Nej. - Du skal ikke udfordre mig, præst.
- Du skal ikke torturere hende. - Vi skal kun bruge en tåre.
Jeg flår hende for samtlige skæl, hvis jeg vil.
Hvis det ikke behager dig, så bed en bøn.
Jeg tog fejl. Ikke alle sjæle kan reddes. Din kan ikke.
Se, min herre. En mand, der før var stærk i troen.
Det "utyske" er langt bedre end dig.
Betyder hun noget for dig?
Du er glad for hende.
Benægt ikke det åbenlyse.
Spørgsmålet er...
Er hun glad for dig?
Det er hun ved gud! Heldet er med os.
Få en tåre frem,
eller se denne arme stakkel dø.
Hvis du kunne få en tåre frem,
ville jeg være taknemmelig.
Bedrøvelse, ja,
- men ingen sorg...endnu. - Ikke ved din hånd!
Tiden og tidevandet venter ikke. Kvartermester.
Ja, havfruer er hårde.
Alle til hobe.
Bind hende som de andre. Og få det der væk.
- Er du sikker? - Ja.
Jeg er kvinde. Det er hun også.
Hvad pønser du på, Jack? Slutter du dig til Barbossa?
Der er en pige...
... et hunkønsvæsen af det modsatte køn.
- Hvornår er der ikke det? - Måske skulle jeg sige "ungmø".
Vil du redde en ungmø? Den var ny.
Ja, men jeg har måske såret førnævnte ungmø
- for mange måner siden. - Spyt så ud.
Gibbs, det er kvinden fra Sevilla.
Du foregav at elske hende, og så skred du og knuste hendes hjerte.
Værre endnu. Jeg har måske, om end kortvarigt må jeg understrege...
- ...haft fornemmelser. - Fornemmelser?
- Fornemmelser. - Mener du følelser?
Ikke helt følelser. Mere...
Godt, så følelser, for pokker da.
Og så forlod du hende. Hvor usselt.
Tak.
Usynlighed frem for styrke.
Jeg klarer resten med tanke på din tilstand.
Du har ikke termitter, vel?
Tak for din omtanke,
men jeg holder dig altså med selskab.
Vent her, kaptajnløjtnant. Vent på mit signal.
Der. Ham der. Det er lederen.
Husk hans telt, for det er der...
Nej, vent. Ved gud... Det må være dem lige der.
Dit sværd lugter mystisk.
Ja. Gift fra gifttudsers indre.
Den mindste flænge dræber en på få minutter.
Er du sød at pege det den anden vej?
Jeg kan ikke lide tudser.
- Hvad laver du? - Planlægger en flugtvej.
- Ville du ikke gøre det? - Jo.
Men sommetider improviserer jeg bare.
Hvad nu?
Vi spadserer ud stille og roligt.
Som om vi hører til.
- Undskyld, Syrena. - Philip, du er i live.
- Ja. - Du kom tilbage efter mig.
Hvorfor?
Du er anderledes. Er du ikke?
Kender du ikke til godhed... medfølelse?
Tårer af sorg... aldrig.
Havfruer er for hårdhudede til det.
Men glædestårer...
De skulle også have mere kraft.
Syrena, jeg sværger på, at jeg intet havde med det at gøre.
Slip hende fri. Du har ikke brug for hende nu.
Slippe hende fri? Nej.
Bind hende fast. Vi efterlader hende.
Hvordan fungerer flugtvejen?
Nu har du chancen for at improvisere.
Jeg forsøger.
Måske kan jeg få en hånd fri.
Du har en kniv. Glimrende.
Bedre.
Sådan et vil jeg have.
Skål for hævnen. Sød og ren.
- Hævn? - Hold nu op, Hector.
Hvis du ville have kalkene,
havde du set, at de var borte og væk.
Du lå på lur...efter Sortskæg.
Kong George. Kapergast. Paryk.
De billige teaterfiduser
- hopper jeg ikke på. - Du var der ikke den nat.
- Da Perlen forliste. - Blev taget, ikke forliste.
Vi var ud for Hispaniolas kyst, da vi blev angrebet.
Uden provokation, uden advarsel, uden tilbud om forhandling.
Kanonilden regnede ned over os.
Søen under Perlen begyndte at rejse sig.
Perlen gyngede og girede voldsomt.
Hver en planke, hver en ræling,
hver en rundholt begyndte at knage.
Riggen var blevet levende.
Vort eget skib vendte sig mod os
snoede sig omkring besætningen som slanger.
Og omkring mit ben.
Men mine arme var fri, og jeg havde mit sværd.
Jeg er herre over mit skib. Ikke Sortskæg.
Jeg er herre over min skæbne. Ikke Sortskæg.
Så jeg gjorde det nødvendige.
Jeg overlevede.
Så du er altså ikke ude efter Kilden.
Jeg bryder mig ikke om Kong George
eller røverhistorier, der giver håb om helbredte lemmer.
Men jeg ville give min venstre arm for at få ram på Sortskæg.
- Ikke din højre? - Jeg skal bruge min gode arm
til at bore mit forgiftede blad gennem hans hjerte.
Jeg skal sørge for, at du får chancen.
Fangen flygter!
Han flygter! Spred jer! Find ham!
Af sted!
Indstil skydningen! Jeg vil have ham levende!
Jeg gik ud fra, det var signalet.
- Af sted! Klar til at rykke ud! - Fjenden er snart over os.
Det gør mig ondt med kalkene, men jeg har en aftale.
- Jeg går ikke tilbage. - Det skal du heller ikke.
- En lille en? - Vi drikker ved Kilden.
Hvorfor skal du altid pege noget stift mod mig?
Har du kalkene med, Sparrow?
Ja!
- Jeg ser, du har en ven med. - Ja.
Og den etbenede er tæt på, ikke?
Jo.
Før jeg giver dig dem, har jeg et par betingelser.
- Sig frem. - For det første...
Jeg vil have mit kompas tilbage. Nej, det er for det andet.
Først skal du give mig dit ord på,
at du ikke gør Angelica fortræd.
Jeg giver ikke løfter til folk som dig.
Men det koster mig intet at indrømme,
at hun aldrig har været i fare.
For det andet, tidligere for det første,
vil jeg have mit kompas tilbage.
Kom nu. Jeg har fortjent det.
Er du klar over, hvor svært det var at fange det svin?
Ikke det store. Det firbenede.
Tak. Og for det tredje, hr. Skæg,
hænder det, om end ikke ofte,
at jeg reflekterer over mine grufulde misgerninger,
hvoraf den værste er min elendige opførsel over for hr. Gibbs,
- min trofaste førstestyrmand. - Ja! Nu, du siger det...
Jeg efterlod ham i fængslet. Det rørte mig ikke.
Det gør det stadigvæk ikke. Men du må slippe ham fri.
- Var det alt? - Det tror jeg nok.
Skynd dig. Ellers løber grisen, og så får vi ikke de kalke.
Jack, hvis det ikke gør noget...
Top!
Slip svinet fri.
Hvis det ikke gør noget, kunne jeg følge med og...
Det viser vej til friheden.
Jeg var sikker på, det var heromkring et sted.
Vi må ikke stoppe.
Den ender her.
Ender... her.
Den ender her.
Jeg tror ikke, du ved, hvor du er.
Man siger, at rejsen er vigtigere end målet.
Kalkene, tak.
Tilbage.
Jack,
har du nogensinde
med dine egne øjne set Ungdommens Kilde?
Vil du godt lige gentage spørgsmålet?
Kvartermester.
Vent...!
"Aqua de Vida."
Hr. Scrum...
- Vil De være så venlig? - Junker?
Hvor er den smuk.
Sparrow, jeg smager vandet som den første!
Far.
Den etbenede mand.
- Du viste ham vej. - Kunne jeg finde på det?
Edward Teach!
For forbrydelser begået i rum sø
og med den myndighed, der er mig bevilget af Hans Majestæt, Kongen,
samt med en stor portion personlig tilfredsstillelse
overlader jeg Dem hermed i rettens varetægt
og erklærer Dem for min fange.
Er min tørn forbi?
Disse forbrydelser omfatter, men begrænser sig ikke til pirateri, landsforræderi,
mord, tortur af den grusommeste slags,
deriblandt det brutale tyveri af et brugt, vindskævt, behåret højreben.
Vover du at udfordre dette sværd?
Så langt fra dit skib? Ja.
Ja. Det er skæbnens kølige pust, jeg mærker ned ad min nakke.
Men jeg vil ved gud tage den sidste kamp med.
Dræb dem alle!
Vent nu lige lidt!
Jeg vil lige have en ting på det rene.
I kæmper altså mod dem,
og de kæmper mod jer.
Kun fordi han vil slå ham ihjel?
Hvor er fornuften i det? Netop.
Jeg siger: Lad dem bekæmpe hinanden, mens vi
ser på og tager en lille en. Vi kan jo indgå væddemål.
Ja.
- Dræb dem! - Ingen nåde!
Væk med dig!
Scrum, kalkene!
Og tåren! Kom!
Kom med den. Tåren. Dygtig dreng.
Jeg er mere bange for hende end for dig.
Kom med den. Dygtig dreng.
- Kalkene, tak. - Beklager, Jack.
Jeg skal bruge år. Og nu tager jeg til takke med dine.
Herre, du tager hende ikke.
Hvis du har taget hende, giver du hende tilbage.
Giv hende tilbage.
Gør det nu.
Jeg troede, skæbnen var en hårdere modstander.
Jeg vil ikke se det smil, mens jeg hugger dig ned.
Se dig omkring, Edward Teach.
Dette land indlemmes hermed i
hans majestæt, Kong Georges prægtige...
Tag notat af den mands tapperhed.
Señorita, kalkene, por favor.
Kun Gud kan give evigt liv... Ikke dette hedenske vand.
Udslet dette bespottelige tempel.
Kilden!
Du er et fjols.
Du søger det, kun skæbnen kan levere.
Skæbnen? Skæbnen rummer lys nok til at se,
men mørke nok til at gøre blind.
Hvad er det for noget djævelskab?
- For Perlen. - Hvad er det, du har gjort?!
Angelica! Nej! Det er gift!
Jeg er ikke dum nok til at kæmpe mod Sortskæg
uden at have en giftig fordel.
Jeg gør krav på Sortskægs skib og besætning
og dette sværd som erstatning for mit manglende ben.
Lad ikke min tåre gå til spilde.
Drik den. Den har tåren.
Du skal drikke den anden.
Jeg kan ikke redde jer begge. En af jer må ofre sig.
Tag den, far, for din sjæl.
Kaptajn Teach, hun dør. Du må redde din datter.
Tager den her liv?
Rummer den her tåren og giver liv?
Ja, skynd dig!
Angelica... red mig, mit barn.
Jeg elsker dig, far.
Vent nu lidt.
Jeg tror faktisk, det var lige omvendt.
Det her bæger havde tåren i. Det andet havde ikke.
Din fupmager!
- Satan! - Far!
Dit svin! Hvor kunne du?
Din far har reddet dig.
Nu får hans sjæl måske frelse.
Du er såret.
Kun i mit legeme.
Mit sind er fredfyldt takket være dig.
- Mig? - Ja.
Jeg var vildfaren.
Vinden, søen...
De burde gøre en mand stærk i troen.
Men kun du kan gøre det for mig.
Philip, jeg kan redde dig.
Du skal bare spørge.
- Jeg søger blot en ting. - Hvad er det?
Tilgivelse.
Hvis det ikke var for mig, var du aldrig blevet fanget.
Spørg.
Tilgiver du mig?
Jeg hader dig.
Ham, der reddede dit liv?
De år, jeg har fået, er stjålet fra min egen far.
Jeg hjalp bare Sortskæg med at gøre det, enhver far burde have gjort.
Du er ond og dum.
En pistol, et skud.
Så jeg slipper for at sulte ihjel?
Du er ikke til at stole på, skat.
Og det er en befærdet handelsrute.
Du kan give signal til et skib.
Du kan også tage kuglen som en mand, som man siger.
Hvordan skal jeg komme fri?
Du vristede dig fri for en halv time siden
og ventede på det rette øjeblik at slå til.
Indrøm det, Jack.
- Du elsker mig stadigvæk. - Hvis du havde en søster og en hund,
ville jeg vælge hunden.
Skat! Der er en kiste med ædelstene,
der kan give magt over vind og sø.
- Det er noget, du finder på. - Vent!
Jeg venter barn. Dit.
Mig bekendt har vi ikke...
- Du var fuld. - Så fuld har jeg faktisk aldrig været.
Vent!
Der er noget, jeg vil sige til dig.
Noget, jeg har villet sige, siden vi mødtes første gang.
Så sig frem.
Jeg elsker dig.
Det gør jeg også.
Det har jeg altid gjort. Det vil jeg altid gøre.
Jeg må af sted.
Det er ikke forbi!
Forbier!
Hævnen er min!
Sir...
Vi fandt den her under dæk.
Alle mand, op i vinden!
Kom i sving, forbistrede kakerlakker!
Kronen har været god mod mig.
Men nu, ved havets og himlens guder...
...sæt kurs mod Tortuga!
Gibbs, din usle, fordrukne søulk! Du klarede den!
Ja!
Og vi har vist tjent
- på vort fælles foretagende. - Fryd dig ved synet.
Kompasset førte mig direkte derud.
Hvad med Sortskægs mænd?
Jeg brugte den manøvre, vi udviklede til fuldkommenhed i Ny Guinea.
Det var en skam at efterlade en hel flåde.
I allerhøjeste grad.
Jeg hader den abe.
Perlen... Har du nogen anelse om, hvordan vi får hende ud?
Vi skal bruge en armbrøst, et timeglas, tre geder...
En af os skal lære at spille trompet, mens den anden gør sådan her.
- Jeg kender en mand, der har en ged. - Godt. Jeg kan gøre sådan her.
Jack, jeg må spørge.
Du havde kalkene, vandet, tåren...
Du kunne måske have fået evigt liv.
Kilden er en prøvelse, Gibbs.
Men man skal ikke kende sit sidste øjeblik.
Hver en stump af ens væsen
skal være åbent for det uendelige mysterium.
Og hvem siger, jeg ikke lever evigt?
Ungdommens Kildes opdager.
Jeg har intet at skulle have sagt.
Jeg er og bliver en sørøver.
Er du med?
PIRATES OF THE CARIBBEAN I UKENDT FARVAND
Oversat af Lasse Schmidt Dansk Video Tekst