SUBSTANTIIVI: SURULLISEN, ONNETTOMAN TAI IKÄVÄN AJAN LOHTU
VERBI: LIEVITTÄÄ, LOHDUTTAA TAI AUTTAA
Kuubalainen. - Mitä sanot, Sawyer?
Tämä taitaa täsmätä.
Joe tässä. Kyseessä on sarjamurhaaja.
Sama toimintatapa, ei DNA: ta, ei jälkeäkään.
Sanoit niin jo. Teen kaikkeni.
Saatanan persläpi.
Minun on tavattava hänet. - Joe...
Minusta se on virhe. - Sinulla on oikeus mielipiteeseen.
Muotoilen tuon uudelleen. Se on suuri virhe.
Käytät aikaa ja resursseja ja tuot tuntemattoman pahaan tilanteeseen.
En tuntematonta. Olemme tehneet töitä ennenkin. Hän on ystäväni.
Sanoit, että hän on epävakaa. - En, Katherine.
Sanoin, että hänellä on ollut vaikeaa.
On liian aikaista epätoivoisille liikkeille, Joe.
Odota vain. Koskaan ei ole liian aikaista.
Katso nyt tätä. Valtavasti nättiä vihreää paskaa.
Miten kauan hän on asunut täällä? - Kaksi vuotta.
Tyttärensä Emman kuolemasta saakka. Leukemia. Kuoli isänsä syliin.
Hän luopui lääkärin vastaanotostaan. Hän luopui kaikesta.
Mitä hänen vaimolleen tapahtui?
Siinä on totuus tragedioista.
Joitain ihmisiä ne lähentävät...
...ja toiset vain etääntyvät toisistaan.
Perillä ollaan.
Voitko odottaa täällä, niin jututan häntä yksin?
Olisin voinut jäädä kaupunkiin. - Et olisi nähnyt kaikkea vihreää.
Tunne.
Niin?
John, täällä Joe. - Tiedän.
Aiotko avata? Haluan jutella kanssasi.
Ei kiinnosta. - Ajoin tänne kolme tuntia.
Tunnet minut ja tiedät, etten lähde tästä.
Potkin oven sisään, jos on pakko.
Olet helvetin rasittava.
Sen olen kuullut aiemminkin.
Lähetin sinulle kirjeen vuosi sitten. Saitko sen?
Jep. - Mitä siinä luki, John?
"Yhdenkään vanhemman ei kuuluisi elää lasta pidempään."
Tänne sinä siis olet linnoittautunut.
Huomaan, että olet asettunut taloksi.
Tuolla on kaunis päivä.
Niinhän he sanovat. - Etkö käy ulkona paljon?
FBIN SALAINEN MEEDIO
SELVÄNÄKIJÄ AUTAA FBI: TÄ
Otatko limsan? - En, kiitos.
Tupakkaa ei ole. - Lopetin pari kuukautta sitten.
Tässä on uusi riippuvuuteni.
Voivatko Laura ja poika hyvin? - Oikein hyvin, kiitos.
Oletko vielä kuullut Elizabethistä? - En.
Kuulet vielä.
Sen lisäksi, että halusin tavata sinut, -
minulla on tapaus, jota haluaisin sinun vilkaisevan.
Voin kertoa uhreista. - Sanoin jo, ettei kiinnosta.
Kuka tyttöystäväsi on?
Tuo on uskollinen parini agentti Cowles, -
joka ilmeisesti ei kuuntele minua paskan vertaa.
Vastuullinen erikoisagentti. Ajattelin, että tämä voi kiinnostaa.
Anteeksi, John.
Hei. - Hei.
Toin tapauksen paperit. - Ei olisi tarvinnut.
Raportointitapamme on nykyään muuttunut.
Nämä ovat paljon luettavampia. - Melkoinen helpotus.
Meidän pitää lähteä.
Kolme murhaa, identtinen toimintatapa. - Tutkija Cowles?
Jätän materiaalit tähän.
John? Onko kaikki hyvin?
Jos muutat mielesi...
...tiedät, mistä minut löytää.
KUKA OLEN?
Terve, Joe. - John.
En lupaa mitään. Olen täällä ehkä päivän, ehkä viikon.
Sovittu. Ei lupauksia.
Tiesit, että tulen. - Elättelin toiveita.
Muistatko agentti Cowlesin? Siis tohtori Cowlesin, joka luki...
Psykopatologiaa Columbiassa.
Hänestä oli tulossa professori, kun FBI nappasi hänet.
Luovuit siitä tämän hourulan vuoksi? - Saan kantaa asetta.
Kuinka seksikästä.
Teistä tulee hyvä tiimi.
John tietää, milloin joku tekee jotain ja Katherine tietää, miksi.
Pidä tätä valmiina meille.
Tohtori Clancy, ennen kuin menemme ylös, -
minun on sanottava, etten usko yliluonnolliseen.
Ala on huijausta. Onko se ongelma? - Ei. Ajattelen noin psykiatreista.
He haluavat vain rahaa. Pikkusormen sijaan he vievät käden.
Hän, joka sanoi noin, ei ollut tavannut hyvää.
Se oli Sigmund Freud.
Kuten sanottu, hyvä tiimi.
Yhtäläisyys yksi: toimintatapa.
Jokaisen uhrin tappoi kallon juuren pisto -
joka tehtiin 13-senttisellä esineellä.
Suoraan ydinjatkeeseen. Välitön ja kivuton tapa murhata.
Kaikki kuvat ovat post mortem. - Jotkut näyttävät eläviltä.
Yhtäläisyys kaksi: ei virheitä.
Rikospaikoilta ei ole löytynyt -
DNA: ta, hiuksia, kengänjälkiä... Ei mitään.
Ei todistajia. Wardin talossa oli ovimies, ei murtojälkiä.
Psykologisesti tämä on ainutlaatuista.
Ei maantieteellistä, kronologista tai astrologista kuviota.
Ei ryöstöjä... - Muuten tilanne on hallinnassa.
John?
- Niin.
Robert Ellis, Mount Pleasantin poika.
Hän söi jäätelöä. - Niin söi.
Mistä haluat aloittaa, John?
Miten olisi alusta.
Rouva Ethel Jacksonin asunto. Hän oli 69-vuotias.
Asui kolmen kissan kanssa, säännöllinen kirkkovieras.
Vuokra-antaja alkoi epäillä, kun häntä ei näkynyt pariin päivään.
Hän löytyi murhattuna tuossa keinutuolissa.
Televisiossa oli auki ruokakanava.
Lappu, jota katsoimme aiemmin, oli tällä pöydällä.
Vaimoni. Minun pitää vastata. Hetki vain, kulta.
Mitä ajattelet viestistä? - Kallonkutistajana?
Niin. - Se on klassinen arvoitus.
"Kerron kahdella sanalla, kuka olen, mitä teen ja miten asun. Saanko?"
Kysymyksiä, joiden tehtävä on hämätä.
Hän pyytää lupaa paljastaa itsensä, mutta ei koskaan tee niin.
Tämä on peli, mutta vain yksi pelaa. Se on pasianssi.
Vai onko siinä enemmän? Onko se avunhuuto?
Onko se merkki skitsofreniasta, -
jossa arvuuttaja kysyy itseltään ja meiltä, kuka hän on?
Mutta se ei sovi yhteen rikoksen kanssa.
Se on liian hallittu ja terävä. Tässä on kyse jostain muusta.
Niin kuin hän etsisi jotakuta.
No? - Hän piti hatuista.
Hei. Miten menee? - Fantastisesti.
Katherine kehittelee profiilia viestin perusteella.
Nyt hän tekee sen kotona valmiiksi. Nähdään aamulla.
Saanko tarjota illallisen kaupungin parhaassa paikassa?
Tarvitsenko pikkutakin? - En, tunnen hovimestarin.
Tämä on todella hyvää.
John? - Ei, kiitos.
Saisinko vielä toisen. - Järjestyy.
Pojalla on vaikeuksia koulussa. Hän tuli taas kotiin itkien.
Kiusaamista? - Niin. En tiedä, mitä tehdä.
Halaa häntä ja kerro vitsi.
Vitsi? - Niin, vitsi.
En tiedä vitsejä. Kerro yksi ystävyytemme tähden.
Minä? En minä tiedä vitsejä. Tai no ehkä yhden.
Oli nainen, rouva Jones, jolla oli harvinainen sydänsairaus, -
johon lääkäri määräsi mieshormonia. Kaksi pilleriä päivässä.
Kuukauden päästä hän sanoi: "Lääke auttaa kyllä sydämeeni, -
mutta minulle kasvaa karvoja aivan uusiin paikkoihin."
Lääkäri rauhoitteli häntä ja sanoi: "Se on normaalia. Minne?"
Hän vastasi: "Palleihini, tohtori."
Eikö tuo ole hauska?
En voi kertoa tuota pojalleni. - No sano "kiveksiin".
Se tekeekin vitsistä sisäsiistin. - Biologiaa.
Eikö olekin hyvä? Ajattelin, että pitäisit siitä.
Elizabeth sanoi, että tämän takia hän rakastui sinuun.
Miksi? - Tuo hymy.
Ai, hymy. - Ei se vitseistäkään johtunut.
Oliko toinen leipäni tulossa?
Kun lähdimme Ethel Jacksonin luota, olit keksimässä jotain.
Kerro nyt. Mitä sinä tiedät?
Minäkin haluan tämän loppuvan, mutta sinun on kerrottava, mitä näet.
En tiedä vielä.
Isä...
John.
Mikä "Atticus" on, John?
Meille tuli anonyymi puhelu.
Hänellä on liian tarkkoja tietoja Peter Wardin murhasta -
ja ilmoitti osoitteen kaupungilla. Poliisi odottaa meitä.
Tyhjä.
Joe? Katso tätä.
Mitä sanot? - 4:16... Raamatun jae?
Ei, vaan kellonaika. - Neljä minuuttia sitten.
Kello on tasan 4.16. Kellosi edistää.
Hän on täällä.
Oletko valmis? - Valmis. Nyt.
Rouva Raymond, täällä FBI.
Voisiko joku sammuttaa tuon paskan?
Bingo. - Reikä niskassa.
Tuttua. - Hän on ollut kuolleena 5-6 tuntia.
Hän jäi jättämään viestin. - Hän lähti tuntikausia sitten.
Voisitteko te kaksi poistua?
Kiitos.
John.
RAKASTAN SINUA
Sama kirjasintyyppi kuin "4:16" ja Ethel Jacksonin viestissä.
Oletko kunnossa? - Voi paska. Katso vain.
Saanko koskettaa häntä? - Saat.
David.
David?
Siinähän sinä. Tule tänne. Pese selkäni.
John?
Oletko kunnossa? - Olen.
Mitä näet? - En ole varma.
Selvä. - Mitä?
Älä koske kylpyveteen. - Miksen?
En ole varma, miksi. - Joe, meillä voi olla epäilty.
Kuka? - David Raymond. Aviomies.
Hän sanoo olleensa baarissa. Baarimestari ja hengitys vahvistaa.
Agentti Cowles, oletko valmis? - Olen.
Johdat kuulustelua.
Herra Raymond, kahvia. Tämä on ollut pitkä yö kaikille.
Jos sopii, käymme suoraan asiaan.
Herra Raymond? - Niin?
Meidän on valitettavasti kerrottava, että Victoria kuoli viime yönä.
Voi luoja.
Voi hyvä luoja...
Voi luoja... - Herra Raymond.
Sinut nähtiin lähtevän kotoasi kiihtyneessä tilassa eilen.
Voitko kertoa, miksi? - Jättikö hän viestin?
Jättikö hän viestin? - Vaimosi murhattiin.
Mitä? - Vaimosi murhattiin.
Hän ei jättänyt viestiä. - Hän... Ei! Voi luoja!
David, mitä luulet tapahtuneen? - Eikö hän tehnyt itsemurhaa?
Miksi luulet, että hän teki itsemurhan?
Kirje. Minä... Minä kirjoitin kirjeen.
Tämän kirjeen? - Ei. Mikä tuo on?
Etkö kirjoittanut tätä? - Jätin hänelle kirjeen.
Mitä siinä luki?
David?
Rakas Victoria.
Ei ollut tarkoitukseni loukata tai pettää sinua.
David.
David, mitä kirjeessä luki?
Hän jätti vaimonsa. - Että jätän hänet.
Miksi jätit hänet?
Toisen naisen vuoksi. - Jätin hänet toisen naisen vuoksi.
...pettää sinua.
Toisen naisen vuoksi?
Ei ollut tarkoitukseni loukata tai pettää sinua.
Kyllä. - Hän valehtelee.
V, olen todella pahoillani.
Victoria.
Saanko puhua herra Raymondin kanssa? - Tohtori Clancy...
Joe? - Sopii.
Olet kertonut totuuden, tai ainakin osan siitä.
Et tappanut vaimoasi, ethän? - En.
Mutta uskot, että kirjeesi olisi voinut ajaa hänet itsemurhaan.
Vaimosi oli ennen ollut tunteellisesti epävakaa.
Ja kirjoitit, että jätit hänet jonkun muun vuoksi.
Jätit mainitsematta, että tämä toinen oli... mies.
Ei ollut tarkoitukseni loukata tai pettää sinua.
Miten helvetissä sinä sen tiedät? - Ja sen, että olet hiv-positiivinen.
Pitääkö paikkansa?
Hänen veressään oli tauti. Siksi kylpyvettä piti varoa.
Haluaisin nähdä tutkintamateriaalit taas.
Kello on 07.30. Maistuuko aamiainen?
Kyllä. - Mennään.
Kiitos. - Kiitos, Laura.
Sinun pitää syödä. - Pärjään kyllä.
Perhe näyttää hyvinvoivalta. - Eikö?
Olen pyrkinyt viettämään enemmän perheaikaa.
Olemme nähneet Elizabethiä. - Niinkö?
Laura. - Olemme pysyneet yhteyksissä.
Hän rakastaa sinua yhä, John.
No, mitä sanot? - He kaikki olivat parantumattomasti sairaita.
Siinä on yhtäläisyys. - Mutta teoria ei kestä.
Ethel Jackson, peruukit ja hatut. Hän oli kemoterapiassa.
Niin, kolme vuotta sitten. Hän parani täysin.
Ei. 80 prosentilla syöpä palaa -
ja kun niin käy, sitä on vaikea saada pois.
Peter Wardilla oli ALS, joka johtaa hitaaseen ja kivuliaaseen kuolemaan.
Ja Victoria Raymond kärsi masennuksesta -
ja itsetuhoisuudesta. Viiltelyä ja yliannostuksia.
Oletko valmis, Kevin? - Kyllä, äiti.
Reppu. - Aivan.
Sano hei hei Johnille. - Hei hei, John.
Hei hei, apina. - Halaa isääsi.
Hei hei, isä. Nähdään koulun jälkeen. - Jep. Pidä kiva päivä.
Selvä. Pidä kiva päivä töissä. - Hei hei, kulta.
Sovitaan, että olet oikeassa Jacksonin ja Wardin suhteen.
Kaksi sanaa tuhoaa koko teorian: Robert Ellis. Hän oli terve.
Vanhemmat ovat uskovaisia, jotka eivät usko lääketieteeseen.
Jututetaan heitä. - Muista, että sinulla on tapaaminen.
Puhelinpalaveri johtajan kanssa yhdeksältä, jota odotan innolla.
Katherine voi hakea sinut. - Selvä.
Tohtori Clancy?
Miksi sanot sitä? - Mitä?
Sitä... joka sinulla on.
Etukäteistieto, selvänäkö, etiäisten näkemistä?
Ratkiriemukasta tämä on.
Olen vakavissani.
Mitä tarkkaan ottaen näet? Ihmisten tulevaisuuden?
Eri asioita tulevaisuudesta ja välillä menneisyydestä.
Onko se mystistä tai uskonnollista? - Ei.
Uskon teoreettisiin luonnontieteisiin ja biokemiaan ja siinä se.
Minulla on vain luksusversio siitä, mitä ihmiset sanovat intuitioksi.
Näetkö jotain nyt? - Mitä tarkoitat? Sinusta?
Niinpä kai.
En. En mitään. - Lainkaan?
En lainkaan. - Et mitään.
En lainkaan.
Kuinka tutkinta etenee? - Paremmin ja paremmin.
Luulemme tietävämme, miksi poikasi murhattiin. Miksi hänet valittiin.
Minun on esitettävä kysymyksiä, mutten halua hermostuttaa.
Kysy vain. Autan mielelläni, jos voin.
Muistatko viikot tai kuukaudet ennen Robertin kuolemaa?
Oliko hän terve? - Täysin.
Eikö hänellä ollut kipuja tai vaikeuksia pysyä muiden mukana?
Hengästyikö hän nopeasti....
Ei, ei...
Ole varovainen. - Olen.
Tekikö Robert figuureja? - Kyllä hän pitää... piti siitä.
Hän oli kätevä käsistään.
Olen pahoillani, herra Ellis.
Ne ovat kauniita. - Kiitos.
Mitä tälle tapahtui?
Hän kaatoi sen päivää tai kahta ennen...
Miten se kaatui? - En muista.
Lapset ovat kömpelöitä. - Etenkin Robert?
Ei, mutta joskus hän kaatoi lasinsa ruokapöydässä...
Puhutko heidän kanssaan? - He tulivat juuri?
Saitteko hänet kiinni? - Emme.
Mitä te sitten täällä? - Rouva Ellis...
Eilen tapahtui uusi murha. Uskomme, että tekijä tappoi myös poikanne.
Kaikilla muilla uhreilla oli tauti tai vamma...
Robert oli 12. Hän ei ollut sairas. - Haluaisimme varmistaa sen.
Miten ajattelitte tehdä sen? - Tekemällä ruumiinavauksen.
Haluatteko te kaivaa ruumiin maasta, avata sen ja penkoa?
Kyllä.
Kuka sinä olet? - Lääkäri.
Hän ei ollut sairas. Ja jos olikin, hän ei tarvinnut tuollaista miestä.
Kyse on kohtalosta.
Jotkut ihmiset eivät vain uskalla hyväksyä Herran viisautta.
Olen täysin samaa mieltä. Tunnen lääketieteen rajoitukset.
Olen nähnyt kuoleman kasvavan monissa ihmisissä, -
myös tyttäressäni, jolla oli leukemia.
Kahteen vuoteen voin vain käydä sairaalassa päivittäin -
katsomassa, miten hän kärsii. Kaikki hoito oli turhaa.
Eräänä päivänä hän kuoli.
Ja se siitä.
Lopulta se toki oli siunaus. Joten ymmärrän jotain kohtalosta.
En käyttäisi lääketiedettä Jumalan suunnitelman muuttamiseen.
Haluan vain tietää, miksi poikanne tapettiin.
Lääketiede voi auttaa sen selvittämisessä -
ja näin voin ehkä löytää miehen, joka tappoi poikanne.
Tohtori Clancy, tässä on faksi. Siinä lukee, että se on kiireinen.
Mitä siinä on?
Tarkista pikkuaivojen lohko.
Mitä tämä oikein on? Tässä on vastauksenne.
Mitä?
Herneen kokoinen aivokasvain. Piilossa pikkuaivoissa.
John? - Mitä nyt?
Voi luoja...
John. - Minä lopetan. Nyt riitti.
Faksi. Mitä siinä luki?
En tiedä. Se oli luottamuksellinen.
Joku on kouluttanut sinut vähän turhankin hyvin.
John!
John! Sinun on kerrottava jollekulle tästä.
Tämä on ansa, johon me olemme menossa.
Mitä? Sinun on pakko kertoa.
Hän on kaukana edessämme ja teemme juuri niin kuin hän haluaa. Tajuatko?
Minä lopetan.
Tohtori Clancy?
Hei. - Hei.
Voinko? - Ole hyvä. Tehän tämän maksatte.
Löysimme kasvaimen, josta kukaan ei voinut tietää.
Löysimme yhteyksiä uhrien välillä, -
joita myönnän, etten olisi itse löytänyt.
Sen sijaan, että johtaisit edeltä, karkasit ruumiinavauksesta, -
jota itse olit pyytänyt, selittämättä mitään, -
ja nyt pakkaat laukkujasi lähteäksesi kotiin.
Suo anteeksi, mutta mitä helvettiä?
"Kuka olen? Kerron kahdella sanalla, kuka olen ja mitä teen."
Murhaajan arvoitus. Mitä siitä? - Se ei ole arvoitus.
Kerron kahdella sanalla, kuka olen ja mitä teen.
Se on oopperasta "La Bohème".
Eli tappaja on oopperanörtti. Se auttaa profiilin kanssa. Kiitos.
Ei. Minä tässä olen oopperanörtti.
Satuin kuulemaan juuri ne sanat, kun luin tapauksen paperit.
En tajua.
Hän tiesi, että kuuntelisin sitä ja että pyytäisit minua avuksi.
Hän tiesi, että saapuisimme asunnolle kello 04.16, -
koska hän tietää kaiken.
Hän on kuin minä. Hän näkee asioita. Hän vain on minua parempi.
Paljon parempi. Lue tämä. Tule lukemaan tämä.
"Tohtori Clancy."
"Tutkikaa pikkuaivojen lohko."
Selvä. Siksi siis luovutat.
Kohtasit vertaisesi.
En. Hän on enemmän kuin vertaiseni. Hän on paljon parempi.
En voi pysäyttää häntä, mikä johtaa kysymykseen:
Kannattaako häntä estää? Uhrit olisivat kuolleet kuitenkin.
Hän ei murhaa pakosta, vihasta tai psykoosin seuraamuksena.
Ei, hän on sikari, jäätelö, cocktailit, -
kylpyjen kukat ja kaikkea sitä sekopäistä.
Tämä jätkä on loistava ja hän tappaa ystävällisyyttään.
Etkö ymmärrä? Ne ovat armomurhia. - Paskapuhetta.
Onko? - Ne ovat murhia.
Mutta murhia, jotka voivat vähentää kärsimystä.
Jos kyse olisi tyttärestäsi, sanoisitko samoin?
Anteeksi, ei ollut tarkoitukseni...
Minä vain...
Tiedän, että... Tiedän, että tyttäresi kuoli.
Mutta me kaikki kuolemme joskus, emmekö vain?
Mikä siinä siis on -
niin karmeaa, ettet voi puhua siitä?
Selvä, tässä kaikki, jota en ole sinulle kertonut.
Menetit neitsyytesi humalaiselle Brucelle vihreässä Ford Broncossa.
Et pitänyt siitä, koska Bruce oksensi päällesi.
Viisi vuotta sitten sinulla oli poikaystävä nimeltä Kevin, ei, Gavin.
Luulit, että se kestäisi, mutta vuoden jälkeen olit raskaana.
Hän ei halunnut lasta, sinä halusit, joten hän lähti.
2,5 kuukauden päästä hän syntyi. Ihana tyttö nimeltä Amanda.
Mutta annoitkin hänet adoptoitavaksi, mikä särkee sydämesi.
Siksi esität olevasi rääväsuinen, trendikäs ja cool.
Kahdesti vuodessa, vanhempiesi syntymäpäivinä, Doreen ja Frank...
Heidän synttäreinään, 16. marraskuuta ja 23. lokakuuta soitat heille -
ja sanot rakastavasi heitä. Hekin sanovat rakastavansa sinua.
Ja sitten itket rakastamallasi punaisella hanhenuntuvatyynyllä -
ja nyt inhoat minua, koska sanoin tämän.
Mutta tiedätkö, mitä? Kukaan ei välitä paskan vertaa.
Jatkanko? - Ole hyvä.
Mitä muuta näet minusta?
Mene vain kotiin, Kathy. Mene vain kotiin.
Mene suoraan.
Voi hyvä luoja.
Tekijä on mies, 18-35 vuotta. Todennäköisesti psyykkisesti sairas.
Etsikää miestä, jolla on huono hygienia -
ja jonka sosiaaliset taidot ovat epäilyttävän rajalliset.
Arvaamaton tai taiteellinen luonne.
Ja etsikää hyvän tähden tuon mekon alaosa.
Seksuaalisesti motivoitunut ja harvinaisen väkivaltainen.
Tämä ei ole lähelläkään meidän miestämme.
Sammakoita. - Maalia.
Atticus.
Hancock!
Näyttääkö tutulta? - Joe.
John. - John.
John.
Ehkä sinä olet oikeassa, John.
Ehkä me emme saa häntä kiinni.
Ehkä hän toivoo juuri sitä, koska löysimme johtolangan.
Se on hyvä ja haluaisin, että vilkaiset sitä.
Vaikka henkilökohtaisena palveluksena.
Jotain pahaa tapahtuu. Jotain todella pahaa.
Faksi tuli anonyymiltä palvelimelta, joten sitä on vaikea jäljittää.
Analysoimme myös Victoria Raymondin kylpyveden.
Hiv-positiivinen, minkä tiesimme avauksesta ja sinulta, -
mutta löysimme myrkyn jäämiä.
Etanamyrkkyä kukista.
John, tiedätkö vain tällaista, vai näetkö aivoihini juuri nyt?
Perillä ollaan. Kukat tulivat täältä.
Hei.
Olen velkaa anteeksipyynnön. Selitän myöhemmin.
Oletko kunnossa? - John?
Niin?
Oho.
Meidän ei pitäisi tehdä tätä. - Täällä!
Nyt on liian myöhäistä.
Nämä on leikattu, ei poimittu. - Soitan teknikoille.
John? Sopiiko tämä sinulle? - Toki.
Se on tuolla.
Mekon alaosa. Voi paska.
Kutsu Odis 14. piiristä heti. - Minä hoidan.
Löysimme mekon yläosan liimattuna erään asunnon seinään.
Siellä oli valtavasti verta. Olin varma, että tekijä oli eri.
Tämä ei edelleenkään tunnu oikealta.
Odis tuli. - Kuka Odis on?
Sinua lukuun ottamatta hän on kaikista paras.
Odis, tule.
Missä esine on? - Tässä. Hyvä koira.
Etsi.
Mennään.
Eristäkää kolme korttelia. Menemme Riversideen.
Miten pitkälle me seuraamme? - Perille asti.
Epäilen tätä. Joko tämä on turhaa, tai sitten hän vie meidät ansaan.
Pitäisikö jättää seuraamatta jälkiä?
Ei, sinun on pakko. En tiedä. Tämä on outoa.
Liikettä! - Kaikki yksiköt tänne heti.
Onko sinulla liivit? - Tietysti. Kaikilla on.
Mennään!
Kaksi joka ovelle, kuusi sisään. Sawyer johtaa ulkojoukkoja. Mennään.
Mene.
Portaat ylös.
Tasanne tyhjä. Portaat ylös.
Tasanne tyhjä.
Avaa ovi. Suljettu ovi vasemmalla.
Pitkä käytävä. Suljettu ovi oikealla.
Suljettu ovi vasemmalle. Suljettu ovi oikealla.
FBI, avatkaa ovi. - Odota tässä.
Mene.
FBI! FBI!
Vaara vasemmalla.
Vasen puoli tyhjä. - Vasen puoli tyhjä.
Huone tyhjä!
Asutko täällä? - En. Tämä on ateljeeni.
Mikä nimesi on? - Linus Harp.
Tiedätkö, kenen studio on vastapäätä?
En. Kukaan ei tiedä. - Tärpättiä?
Olen maalari.
Oikein hyvä. Voitko tulla ulos?
Saanko lukita oven ensin? - Älä, mitään ei tapahdu.
Tule ulos. - Sammakoita.
Seis!
Poliisi haavoittunut!
Epäilty poistuu!
Aseistautunut kusipää hyppäsi ikkunasta.
Viedään hänet sairaalaan. - John, miltä se näyttää?
Ei hyvältä. Ambulanssi!
Mene Katherinen mukaan. - Hakekaa hänet.
Näkyykö mitään? - Ei mitään? Näettekö te?
Menkää!
Mitä etsin? - Ei aavistustakaan.
Vasempaan. - Tästä?
Epäilty liikkuu kohti Baltimorea. - Seuraamme häntä.
Auton tuntomerkit? - Heti, kun voimme.
Hän varasti keltaisen taksin.
Tarvitsen numeron.
5-M-4-3. - Tuossa.
Hän pääsee karkuun!
Vasempaan. - Hän ajoi suoraan.
Seis! Pysäytä auto. - Hallitsen tämän.
Pysäytä tämä helvetin auto! Mikä sinulla oikein on?
Hän pääsee karkuun. - Ei. Pysäytä auto nyt vain.
Annanko hänen vain mennä? - Ole hiljaa.
Tule nyt.
Aja.
Oletko kunnossa? - Olen.
Oletko sinä? - Olen.
Missä hän on?
Hei, kyttä!
Sinä et ole hän.
Haluatko olla kahden hänen kanssaan? - Haluan.
Nappasitko hänet? - En, vaan Katherine.
Kiva hänelle.
Hän ei tainnut olla miehemme. - Ei.
Olit siis oikeassa. Hän vain ohjasi meitä harhaan.
Ja antoi meille tuon... psykopaatin.
Ja nyt hänellä on uusi parantumaton tapaus.
Syöpä vaiheessa IV. Sinähän huomasit sen, etkö vain?
Näin arvelinkin.
Kiitos, kun et pakottanut puhumaan siitä.
Sain diagnoosin muutama kuukausi sitten ja...
Se on liian pitkällä, jotta sille voisi tehdä jotain.
Voitko... Voitko välillä varmistaa, että Laura ja poika pärjäävät?
Totta kai.
Voi helvetti, John. En ole valmis kuolemaan.
Minä kai...
Olen valmistautunut siihen ja odottanut sitä jonkin aikaa.
Mutta en vielä hetkeen. Minulla on niin paljon tehtävää.
Haluan muuttaa maalle Lauran kanssa.
Haluan opettaa poikani ajamaan autoa.
Mutta sinähän olet surkea kuski. - Tiedän.
Haluaisin, että hän tulisi isäänsä.
Mehän... Me toivomme elämältä niin paljon.
Ja sitten saamme sen. Minulla on kaikkea.
Mutta aikani loppuu. Aikaa ei enää ole.
Olet saanut ajallasi paljon aikaiseksi, ystäväni.
En tarpeeksi, John. - Kyllä sait.
En...
On mukava, että sain sinut takaisin.
Voisitko kertoa jonkun surkean vitsisi?
En, mutta entä jos vedän piuhat irti, naurattaisiko se?
Tuo on totta. Et todellakaan voi.
Tuo hymy... Tee minulle palvelus ja näytä se Elizabethille.
Tee sovinto hänen kanssaan.
Olen pahoillani siitä, mitä sanoin eilen.
Olit kertomassa jotain puistossa.
Mitä? Aivan, nyt muistan.
Niin, se oli... kaunis sunnuntai-iltapäivä.
23. kesäkuuta 1990. Näin tyttäreni Emman leikkivän puutarhassa.
Kaikki lauloivat hänelle, koska hän täytti kuusi.
Muut lapset juoksivat ja leikkivät. Ja yhtäkkiä näin sen.
Se oli Emman takana. Siellä oli... varjo.
Se liikkui kuin verho tuulenvirissä.
Tiesin heti, ettei se ole mikään valon ja varjon harha, -
koska tunsin sen ympärilläni ja sisälläni. Voi luoja...
Se oli outoa. Sitten se vain hiipui ja...
En sanonut siitä edes vaimolleni Elizabethille, -
mutta en epäillyt sitä lainkaan.
Ja 20 vuotta myöhemmin, samana päivänä, -
hän soitti meille torstaiaamuna kello 09.23.
Ajattelin, että nyt se tapahtuu.
Sitten seurasi leukemiadiagnoosi...
...ja kahden vuoden kivuliaat hoidot.
Ja sitten tuli elämäni pahin päivä, kun hän... kuoli.
Hän oli poissa. Emma.
Nousi kolmantena päivänä kuolleista, -
astui taivaisiin, -
istuu Jumalan oikealla puolella -
ja on sieltä tuleva tuomitsemaan eläviä ja kuolleita.
Ja hänen valtakunnallansa ei pidä loppua oleman. Amen.
Kevin, tule tänne.
Kyllä tämä tästä.
Saisiko olla vielä jotain? - Samanlainen.
Olen halunnut tavata sinut jo kauan. Ajatella, että vihdoin olemme tässä.
Ole hyvä.
Saisinko vielä yhden tuollaisen? - Totta kai.
John, jokainen lopettamani elämä on säästynyt valtavilta tuskilta.
Näen, mikä heitä odottaa. Kärsimys ja sairaus.
Näen heidän vääntelehtivän tuskasta ja rukoilevan vapautusta.
He rukoilevat sitä, John, -
ja minä toteutan heidän toiveensa.
Ja paremmin. Tulen ennen kuin he edes osaavat sitä toivoa.
Tulen ennen kuin tuskat alkavat.
Omaisille on avuksi ruumiinavaus, jossa vaiva huomataan.
Näen, miten järkytys muuttuu helpotukseksi.
Kuulen heidän sanovan:
"Onneksi se tapahtui niin nopeasti, niin hän ei joutunut kärsimään."
Lopulta he ovat kiitollisia siitä, mitä olen tehnyt.
Siksi autoin ystävääsi.
Joella oli edessään 73 päivää kammottavia kipuja.
Tiedätkö, mitä hänen perheensä olisi saanut?
Luonnollinen kuolema 14 vuoden palveluksen jälkeen? Ei mitään.
Nyt vaimo saa eläkkeen, jolla poika pääsee Stanfordiin.
Eikö Joe muka olisi halunnut tätä?
Älä kutsu heitä. Tiedät, että minulla on ase.
Hänellä on ase! - Varokaa!
Pudota ase!
Näin jo kaikki vaihtoehdot. Kävelen terveenä kotiin kaikissa.
Yksi niistä olisi karmea tarjoilijalle, mikä on ikävää, -
koska hänen vuoronsa loppuu aivan kohta.
En nauti työstäni, John. Tämä ei ole fetissi.
Kyse on siitä, että he, jotka jo ovat kuolemassa, -
saavat kuolla edes vähän arvokkaasti.
Suurimmat rakkauden teot ovat joskus vaikeimpia.
Miksi pidät mykkäkoulua?
Ymmärrän. Tässä on paljon sulateltavaa.
Tuon ei pitänyt tapahtua.
Jatkuu. Hänellä on ase!
Hänellä se on! Antakaa minun olla! Menkää perään!
Hän joi olutta, mutta alkoholitonta.
Hänellä oli arpi otsassa. Se oli vähän rosoinen.
Kaikki ratkaisemattomat murhat, joissa uhri oli kuolemansairas.
Kuinka monta? - Seitsemän.
Ei pistoja ydinjatkeeseen, mutta kivuttomia kuolemia. Myrkkyä.
Ovatko kaikki paikallisia? - Haluatko samat koko maasta?
Hoidetaan.
Näinkö näet sen, John? Mikä "Atticus" on?
Me olemme yhtä. Me olemme sama eläin.
Tuntuuko tutulta? - Pelottaa.
Hei. - Jättikö hän viestin?
Keskity, John.
Tarkkuutta, John.
John.
Hancock! - Minua pelottaa.
Tarkkuutta nyt vain.
Keskity, John.
BARBITURAATTIA
Tarkkuutta.
62 viimeisen 10 vuoden aikana. Aina Juneausta Miami Beachiin.
Voi paska. Tee vielä yksi haku.
Poista viimeinen tekijä ja etsi muita selvittämättömiä samalta ajalta.
Tappaja saattoi tietää sairauksista ennen ketään muuta.
Yhdistä osumat tähän kuvaukseen:
Mies, kolmikymppinen, arpi otsassa, melko varmasti leikkauksesta.
Tuo minulle kaikki, minkä löydät.
Totta kai tämä tarkoittaa sitä. "Onnea, partneri."
Minut on ylennetty.
Näin käy, kun viettää 20 minuuttia rikkaan vanhuksen kanssa.
Olen firman historian nuorin partneri. Sano se ystävillesi.
En tiedä. Varmaankin maanantaina.
Kun se on heistä sopivaa.
"Kuinka pitää. Onko missään mitään -
rusettia, neulaa, silkkiä, lukkoa tai avainta, joka pitäisi kauneuden?
Estäisi kauneutta katoamasta?
Voiko nämä rypyt jotenkin oikaista?
Voiko surulliset viestintuojat... - ...aina harmaat, vilkuttaa pois?
Ei ole. Etkä voi aina olla juuri sitä, mitä nyt on.
Tee, mikä on tehtävä. Tee, mitä teet.
Viisaus vaipuu varhain epätoivoon. Ole alku."
Hei, John. - Hei, Charles.
"Mikään ei taltuta ikääntymistä, harmaita hiuksia, ryppyjä, -
kuoleman pahuutta, hautoja, matoja ja maatumista."
Mutta olit oikeassa minun suhteeni. Olin... Mikä se sana on?
Ristiriitainen. - Niin, olin ristiriitainen suhteesi.
Mutta en enää, en toki.
Sinulla ei ollut oikeutta viedä tuntia tai edes sekuntiakaan -
ystäväni Joe Merriwetherin ajasta.
En tiedä, oletko tuntenut ketään kuolevaa.
Katsonut, miten he taistelevat kauhun ja pelon rajamailla -
yrittäessään pysytellä hengissä.
Jos olisit, ehkä tajuaisit, että aika lopuksi on arvokasta.
Siinä vaiheessa jopa elämän tuska voi olla aika kaunista. Ymmärrätkö?
Siltäkö tyttärestäsi tuntui?
Että hänen... Että hänen tuskansa oli kaunista?
Pahoin pelkään, ettet saa ikinä tietää sitä.
Ketä helvettiä te olette? - Istu ja pidä turpa kiinni.
En usko, että ammut. - Samoin.
Tämä ei ole tyylistäsi. Ei armoa.
Luoti päähän on pirusti parempi kuin se, mitä häntä odottaa.
Jeffreyllä nimittäin on edessään taistelu neurofibromatoosia vastaan.
Se tekee hänestä kärsivän, kumarassa kulkevan eläimen.
Huomenna hänen tyttöystävänsä tulee raskaaksi -
ja NF: n hurmaavin puoli on se, että se periytyy.
Todennäköisyys on 50 %, -
mutta voin kertoa jo nyt, että lapsellasi on se.
Mitä NF on?
Haluatko antaa hänelle sen tuskan ja tuhota kolme elämää?
Vain jonkun ihmeen moraalin vuoksi?
Emme voi leikkiä Jumalaa. - Emme niin. Se ei minua kiinnosta.
Mitä hänen työhönsä tulee, en ole vaikuttunut.
Ei hätää.
Oletpa sinä hämmentynyt. Et tiedä, kumman ampuisit.
Keksit sen pian.
Soita ambulanssi. Sinut on myrkytetty sekobarbituraalla.
Oksenna ja ja juo paljon maitoa. Onnea matkaan.
Löytyi. Vertasin tuloksia aserekisteriin.
Charles Ambrose osti aseen.
Hienoa. Lähdetään.
Keskity, John.
Joku kuolee tänään.
Älä kadota minua nyt.
FBI! Avoin ovi oikealla. Avoin ovi vasemmalla. Liikumme.
Tyhjä.
Mitä tämä on? Ei huonekaluja tai mitään. Ei hassumpi näköala.
Hän on lähtenyt.
Katherine.
Kuka Charles Ambrose on? Kuka hän oikeasti on?
Miten helvetissä hän tuon teki? - Tiedän, mitä he etsivät.
Huono lapsuus, johon liittyi riippuvuutta ja laiminlyöntiä.
Myöhemmin ei pärjää töissä tai ihmissuhteissaan.
Kaikki meni pieleen. - Mitä helv..?
Keskity.
Äiti ei jättänyt minua, isä ei lyönyt.
Taustastani ei löydy väkivaltaa tai häiriökäyttäytymistä.
En ole radikaali, -
tai kiinnostunut kuuluisuudesta saati vallasta.
Olen vain mies, joka ei enää voi katsoa toisaalle.
Älä pysähdy.
Luoja tietää, että haluaisin mieluummin rauhallisen elämän.
Ilman kaikkea sitä, joksi olen tullut.
Mutta me emme aina voi valita, mitä olemme.
Hyvä.
Sattuu valtavasti.
Minua pelottaa.
Konstaapeli Pearce, minä olen Charles Ambrose.
Soita pomollesi ja sano, että tapasit minut. Se tekee ihmeitä uralle.
Tässä konstaapeli Pearce.
Ja nyt pelastaja tarvitsee pelastusta.
Clancy ei halua, että vastaat, agentti Cowles.
Sloman.
Hän ei halua, että olet paikalla. Mutta olet.
Vastaat ja olet paikalla. Et mahda itsellesi mitään.
Partiopoliisi on nähnyt Charles Ambrosen Ashland Stationilla.
Minne sinä menet? Tule takaisin!
Tavataan pian.
Siinähän sinä.
Tervetuloa. - Kiitos.
Tällaisena minä aina tämän näin. Sinä, minä, tämä juna.
Etkö sinäkin ole nähnyt sen? Ja kuullut? Aina vain.
Paitsi, että jokin on pielessä.
Hänellä on ase!
Tässä agentti Cowles. Epäilty meni Ashland Stationille.
Olemme yhteydessä kuljettajaan. Odotamme tulevalla pysäkillä.
Hän pysäyttää junan, niin ammumme hänet. Pysy kaukana.
Ei käy. - Tilanne on hallinnassa. Pysy poissa.
Voi paska.
Me olemme yhtä. Me olemme sama eläin.
Emme, minä en ole murhaaja.
Katsotaan seitsemän minuutin päästä. - Seitsemän?
Silloin tapat jonkun. - Kenet?
Minut.
Liikettä!
Menkää! Liikettä!
Tulkaa! Liikettä!
Junan tuloon on viisi minuuttia! Liikettä!
Minä kuolen, John. En voi jatkaa tätä työtä enää.
Tarvitsen jonkun jatkamaan sitä.
Jonkun, joka näkee tuskan, kärsimyksen ja sairauden.
On toinenkin syy ampua minut, mutta et näe sitä. Keskity!
John... John.
Siinä se oli. Kiitos.
Agentti Cowles. Olet tykästynyt häneen kovasti.
Melkein kuin saisi tyttärensä takaisin.
Valitan, mutta en ymmärrä. Hän ei sovi profiiliisi.
Miksi tappaisit hänet? - Totta. Hän on täysin terve.
Sehän tässä on hienoa. Sinä estät minut.
Kyllä. Yhdellä luodilla. Tähän. Ja sitten ei ole enää paluuta.
Valitan, ystäväni, mutta leikki loppuu tässä ja nyt.
Kolme ampujaa alas, yksi ylös!
Junan tuloon 60 sekuntia. Mennään!
FBI! FBI, päästäkää minut läpi.
Katso minua, John. Näyttääkö tämä tutulta?
Näetkö sen?
Näystäsi tulee todellisuutta.
50 sekuntia. Näetkö hänet? - Kyllä.
Onnistuuko? - Kyllä.
Hän ehtii juuri ajoissa.
Ammu. - Helvetti, en näe häntä.
Ammu!
Kohde on peitossa. - Meillä ei ole kohdetta!
Tervehdi kohtaloasi, John. - Minä tulen!
Näen hänet.
Tulta!
Tuli seis!
Minähän sanoin, että tapat minut.
Valmiina ampumaan! Tulta!
John. - Sinä olet kunnossa.
Olet kunnossa.
Hei. - Hei.
Kuinka voit? - Lääkärin mukaan leikkaus meni hyvin.
Hyvä. - Luoti kuulemma meni suoraan läpi.
Voisitko kuvitella tulevasi töihin? Joe oli oikeassa, olemme hyvä tiimi.
En, haluan elää hiljaiseloa. - Niinpä.
Joe olisi ollut ylpeä sinusta.
Älä itke. Olet hyvä pentu.
Oli mukavaa tehdä töitä kanssasi, John.
Nähdään. - Nähdään.
Pidä itsestäsi huolta. - Pidän kyllä.
Ai niin... Olin vähällä unohtaa tämän.
Voitko auttaa tämän kanssa? Varmista, että hän saa tämän.
Hoidan tämän.
Joe.
Hei, Elizabeth. - Hei, John.
Oletpa sinä kaunis.
Olen lukenut kirjeesi. Monta kertaa.
Se on erilainen kuin muut. - Millä tavalla?
Se käsittelee vain mennyttä. - Aivan.
Ajattelen Emmaa joka ainoa päivä.
Tulehan tänne.
Kyllä tämä tästä.
Minuun sattuu.
Minua pelottaa. - Tiedän.
Minua pelottaa.
Minuun sattuu.
Päästä vain irti.
Suurimmat rakkauden teot ovat joskus vaikeimpia.
Kävelläänkö?
Nähdään pian, John.
Suomennos: Jani Kyllönen Scandinavian Text Service 2016