SOLACE (Alinare)
Solace (soles)
Substantiv - Consolare in timpul unei perioade triste sau stresate.
Verb - Să oferi consolare, eliberare emotională.
Traducerea si adaptarea după sonor: Attitude & Axel
www.rosa-team.ro
www.filmeonlinerosa.biz
Readaptarea: Bubuloimare
- Cubanez. - Cum se spune, Sawyer ?
Se potriveste.
Da, sunt Joe. Avem o serie.
Acelasi mod de operare, aceeasi semnătura, fără ADN.
Nici măcar o bucătică.
Ai spus asta deja. Fac tot ce pot.
Nenorocit imputit.
La dracu.
Trebuie să merg să-l văd.
Joe.
Cred că-i o greseală.
Ai dreptul să ai propria opinie.
Atunci, lasă-mă să reformulez.
Cred că-i o mare greseală.
In afară de timp si de resurse, aduce o necunoscută in...
- Intr-o situatie foarte rea. - Nu-i necunoscută deloc.
Am mai lucrat cu el si-l consider prietenul meu.
- Ai spus că-i instabil. - Nu asta am spus, Katherine.
Am zis că i-a fost greu.
E prea devreme pentru o rugăciune, Joe.
Vei invăta că nu-i niciodată prea devreme pentru una.
La naiba, vezi asta ?
Uită-te la toate chestiile astea verzi si frumoase.
De când trăieste aici ?
De doi ani. De când a murit fiica lui, Emma.
Leucemie. A murit in bratele lui.
A renuntat la practica sa medicală. A renuntat la tot.
Ce s-a intâmplat cu sotia lui ?
Păi, aici e adevărul despre tragedii.
Apropie pe unii oameni...
... si-i desparte pe altii.
Aici este.
Te superi dacă stai aici ? Să vorbesc singur cu el ?
- Puteai să mă lasi in oras. - Puteam...
Dar n-ai mai fi văzut toate chestiile verzi si frumoase.
Ce prostie.
Da ?
- John ? Sunt Joe. - Da, stiu.
Vei deschide usa ? Vreau să-ti vorbesc despre ceva.
Nu-s interesat.
John, am condus 3 ore să vin să te văd.
Haide măi. Mă cunosti destul de bine incât să stii că nu plec de-aici.
Si voi dărâma usa dacă trebuie.
Esti un nenorocit enervant.
Da, am mai auzit asta.
Stii, ti-am trimis o scrisoare acum un an. Ai primit-o ?
Da.
Ce scria in ea, John ?
"Niciun părinte n-ar trebui să trăiască mai mult decât copilul lor."
Deci ai fost inchis aici.
Văd că te-ai acomodat.
- E o zi frumoasă afară. - Asta imi spun si mie.
Nu prea iesi pe-afară ?
- Vrei un suc ? - Nu, mersi.
- Nu am tigări. - E-n regulă.
M-am lăsat acum câteva luni.
Fă cunostintă cu noua mea dependentă.
Laura si copilul sunt bine ?
Da, sunt bine. Multumesc.
Ai vorbit cu Elizabeth ?
Nu.
O să vorbesti.
Pe lângă că voiam să te văd...
Am o situatie peste care as vrea să te uiti.
- Poate as putea să-ti spun de victime. - Ti-am zis, nu-s interesat.
Apropo, cine-i iubita ta ?
Ea e partenera mea loială, agentul Cowles.
Care, aparent, nu ascultă nimic din ce-i spun.
S.A.C., Joe.
Am crezut că poate vrei să răspunzi.
Scuză-mă, John.
- Salut. - Salut.
- Am adus dosarele cazului. - Nu era necesar.
Agentia a schimbat regulile pentru felul in care ne ocupăm de cazuri.
Le face mai usor de citit.
Asta-i o usurare.
Trebuie să mergem.
Trei crime. Acelasi mod de operare.
Agent Cowles.
Voi lăsa dosarele aici.
John.
Esti bine ?
Dacă te răzgândesti...
stii unde să mă găsesti.
- Salut, Joe. - John.
Nu fac nicio promisiune.
Poate voi sta o zi, poate o săptămână.
De-acord. Nicio promisiune.
- Stiai că mă voi intoarce ? - Aveam multe sperante.
O tii minte pe Agent Cowles ? Sau poate ar trebui să spun dr. Cowles ?
- Cu un doctorat in... ? - Psihopatologie, Columbia.
Era pe cale să devină o profesoară la NYU inainte ca Biroul s-o agate.
- Ai lăsat academicul pentru nebunia asta ? - Mă lasă să port o armă.
Atât de sexy.
Voi doi veti face o echipă bună.
John, tu stii când cineva va face ceva si Katherine, tu stii de ce o vor face.
Mergeti cu asta si asteptati-ne afară.
Dr. Clancy, inainte să mergem sus, cu tot respectul,
nu am incredere deloc in paranormal ca si domeniu.
Cred că-i o mascaradă. Sper să nu fie vreo problemă.
Nicio problemă. Eu simt la fel despre psihiatri.
Urmăresc un singur lucru, banii tăi.
Le dai un deget si-ti iau toată mâna.
Oricine a spus asta, e evident că n-a intâlnit unul bun.
Acela a fost Sigmund Freud.
După cum am spus, o echipă bună.
Consecventa numărul 1: metodă.
Fiecare victimă a fost ucisă de o străpungere in craniu
cauzată de un instrument de 10 cm.
A trecut direct in medulla oblongata.
A fost imediată, după medicul legist. O executie nedureroasă.
- Toate pozele sunt postmortem. - Câtiva arată de parcă-s vii, nu-i asa ?
Consecventa numărul 2: nicio greseală.
Până acum, scenele crimelor n-au continut ADN, fire de păr.
- Amprente de papuci, nimic. - Si niciun martor.
Ward a locuit intr-o clădire cu portari. N-au fost semne de intrare cu forta.
Pe partea psihică, e nemaiintâlnit.
Crima n-are niciun tipar geografic, cronologic sau astrologic.
Nu s-a furat nimic.
In afară de asta, ne descurcăm bine.
John ?
John.
Da.
Robert Ellis, copilul din Mount Pleasant.
- Mânca inghetată. - Da.
Unde vrei să-ncepi, John ?
Păi...
Ce zici de la inceput ?
Resedinta lui Ethel Jackson, in vârstă de 69 de ani.
Locuia singură cu trei pisici. Mergea regulat la biserică.
Proprietara a devenit suspicioasă după ce n-a mai auzit de ea de două zile.
A fost găsită in balansoar, ucisă.
Televizorul era pus pe canalul de gătit.
Si biletul la care ne uitam mai devreme ?
Era aici. Pe masa asta.
E sotia mea. Scuze, trebuie să răspund.
Draga mea...
- Ce crezi despre bilet ? - Din perspectiva unui psihiatru ?
- Da. - E o ghicitoare clasică.
"Iti voi spune in două cuvinte cine sunt, ce fac si cum trăiesc. Pot ?"
Intrebări sarcastice menite să ducă in eroare.
Ne cere permisiunea să se arate, dar nu are intentia asta.
E jucăus, dar joacă o singură persoană. E solitaire.
Sau e ceva mai mult ?
E un strigăt de ajutor ?
E o indicatie că are dublă personalitate, unde ghicitorul se intreabă pe el si pe noi
cine e el cu adevărat ? Dar nu, asta nu se potriveste cu crima.
Aici e prea controlat, prea ascutit.
Se intâmplă altceva aici.
De parcă căută pe cineva.
- Si ? - Ii plac pălăriile.
Hei. Cum merge ?
Fantastic.
Katherine face un profil psihologic bazat pe acel bilet.
- Care-l va termina acasă. - Bine.
- Ne vedem dimineată. - Da.
John.
Ce-ar fi să-ti fac cinste cu cina ? Ospăt special. Cel mai bun local din oras.
Imi trebuie o jachetă ?
Nu, nu-ti trebuie. Sunt conectat. Cunosc patronul.
La naiba, e atât de bun.
- John ? - Nu, mersi.
- Incă unul pentru John, te rog. - Da, dle, imediat.
Băiatul meu are probleme la scoală. A venit acasă plângând astăzi.
- E agresat ? - Da.
Nu stiu ce să fac.
Nu stiu, dă-i o imbrătisare sau spune-i o glumă.
- O glumă ? - Da, o glumă.
Nu stiu glume. Sunt serios, John.
In numele prieteniei, spune-mi o glumă.
Eu ? Nu stiu nicio glumă.
Bine, stiu una.
Femeia asta, dna. Jones,
suferea de o boală cardiacă rară.
Doctorul ii recomandă hormoni bărbătesti pentru testosteron, două pastile pe zi.
Le ia si după o lună se duce la doctor si ii spune,
"Medicamentul a făcut minuni cu inima mea"
"dar singura problemă e că-mi creste păr in locuri in care nu mi-a mai crescut."
"Nu vă faceti griji, dnă. Jones. Mă asteptam la asta. Unde creste ?"
Si ea ii spune, "Pe ouă, dle. doctor."
E amuzantă, nu-i asa ?
Nu pot să i-o spun băietelului meu.
- Spune "testicule". - Da, asa e mai bine.
Da. Biologie.
- E o glumă bună, nu-i asa ? - Da.
Stiam că o să-ti placă.
Imi aduc aminte că Elizabeth mi-a spus că de asta s-a indrăgostit de tine.
- De ce ? - De zâmbetul acela.
- A, zâmbetul. - Doar nu credeai că-i gluma.
John, mai imi dai un sandvis sau ce ?
In seara asta, când am plecat de la Ethel Jackson,
ai găsit ceva.
Haide, John, vorbeste cu mine. Ce stii ?
Vreau ca asta să se termine la fel de repede ca tine,
dar trebuie să-mi spui ce vezi.
Nu stiu incă.
John...
John.
Am primit un apel anonim de la un telefon cu plată
acum o oră si ne-a dat informatii prea specifice despre crima lui Peter Ward.
Aveau o adresă din centru. Perimetrul e asigurat. Asteaptă să intrăm.
Liber.
Joe, uită-te la asta.
Ce crezi ?
4:16. Vreun vers din Biblie ?
Nu, acela e timpul.
Acum patru minute.
4:16 precis.
Ceasul tău e inainte.
La dracu. E aici.
- Esti bine ? - Sunt bine. Să mergem.
Dnă. Raymond ? FBI.
Vrea cineva să oprească tâmpenia aia ?
- Bingo. - Rană pe spatele gâtului.
- Familiar. - E moartă de 5 sau 6 ore.
- Infractorul a stat să lase mesajul. - A plecat acum multe ore.
Vreti să eliberati camera pentru noi, vă rog ?
Multumesc.
John.
E acelasi font ca la 4:16 si biletul lui Ethel Jackson.
- Esti bine ? - La naiba.
- Ia si uită-te. - Pot s-o ating ?
Da.
David.
David ?
Ai venit. Intră.
Spală-mă pe spate.
John ?
- Esti in regulă ? - Da.
- Ce vezi ? - Nu-s sigur.
- Bine. - Ce ?
- Nu atinge apa din cadă. - De ce ?
Doar nu o atinge, nu stiu sigur de ce.
Joe ? Să fiu al naibii, poate avem un suspect.
- Cine ? - David Raymond.
Sotul.
Spune că a fost toată noaptea la bar.
Barmanul si respiratia lui ii sustin povestea.
- Agent Cowles, esti pregătită ? - Da, dle.
Vreau să preiei conducerea.
Dl. Raymond, v-am adus un pahar de cafea.
- A fost o noapte lungă pentru toti. - Multumesc.
Dacă nu vă supărati...
O să sar direct la subiect, bine ?
- Dl. Raymond. - Da ?
Vă informăm cu regret că sotia dvs, Victoria, a murit aseară.
Iisuse.
Iisuse Hristoase.
Dumnezeule...
Dl. Raymond...
Ati fost văzut când ati părăsit clădirea aseară
intr-o stare agitată. Ne puteti spune de ce ?
A lăsat un bilet ?
Dl. Raymond, sotia dvs. a fost ucisă.
- Poftim ? - Sotia dvs. a fost ucisă.
N-a lăsat un bilet.
Nu... Dumnezeule, nu.
- Ce crezi că s-a intâmplat ? - Nu s-a sinucis ?
De ce crezi asta ?
Scrisoarea. Am scris o scrisoare.
- Scrisoarea asta ? - Nu. Ce-i aia ?
Nu ai scris tu asta ?
Am lăsat o scrisoare.
Ce scria in ea ?
David ?
"N-am vrut să rănesc sau să trădez..."
David ? Ce scria in scrisoare ?
A părăsit-o.
O părăseam.
Bine.
O părăseai. De ce ?
A părăsit-o pentru altcineva.
O părăseam pentru altcineva.
Pentru altă femeie ?
Da.
Minte.
V, imi pare atât de rău.
Pot să vorbesc putin cu dl. Raymond ?
- Dr. Clancy... - Joe ?
- In regulă. - Multumesc.
Spui adevărul, sau cel putin, o parte din el.
Nu v-ati ucis sotia, nu-i asa, dle. Raymond ?
Nu.
Dar credeti că biletul pe care l-ati lăsat ar fi putut s-o facă să-si ia viata.
Sotia dvs. avea un istoric de instabilitate emotională.
Si in bilet scria că o părăsiti pentru altcineva.
Dar nu ati scris că o părăsiti pentru un bărbat.
Cum dracu stii asta ?
Că, de fapt, ati luat HIV.
Asa e ?
Sângele ei era contaminat.
De aia ai spus: "Aveti grijă cu apa din cadă."
Vreau să văd fisierele din nou.
E 7:30. Familia mea s-a trezit. Luăm micul dejun ?
- Da. - Să mergem.
- Multumesc. - Mersi, Laura.
- Trebuie să mănânci. - Sunt bine, iubito, mersi.
- Familia arată bine, Joe. - Da.
Incerc să petrec cât timp pot cu ei.
Am văzut-o pe Elizabeth.
- Da ? - Am tinut legătura.
- Bun. - Incă te iubeste, John.
In regulă. Si tu ce crezi ?
Erau toti incurabili, bolnavi in fază terminală.
- Asta-i consecventa. - Am analizat asta si nu tine.
Ethel Jackson. Perucile, pălăriile...
- A făcut chimioterapie. - Acum trei ani.
Era vindecată, John.
Nimeni nu e vindecat vreodată.
80% din cancere se intorc. Oricând o fac, sunt greu de eliminat.
Si ?
Peter Ward, se pare că a avut primele semne de boala Lou Gehrig.
Aia poate fi o moarte inceată si dureroasă.
Victoria Raymond a suferit de depresie cronică suicidală,
comportament autodistructiv, tăieturi, supradoze si asa mai departe.
- Ai terminat micul dejun ? - Da, mamă.
Hei... Ghiozdanul.
Da.
Vino-ncoace. Spune-i pa lui John.
- Pa-pa, John. - Pa, maimutică.
Imbrătisează-l pe tatăl tău.
- Pa, tată. Ne vedem după ore. - Da. Să ai o zi frumoasă.
Bine.
- Să ai o zi frumoasă la serviciu. - Pa, dragă.
Să spunem că ti-i dau pe Ethel Jackson si pe Peter Ward.
Două cuvinte care distrug teoria asta.
Robert Ellis, băiatul din Mount Pleasant,
nu numai că-i sănătos, dar părintii lui sunt oameni religiosi, nu cred in medicină
asa că băiatul nu are dosare medicale.
- Să mergem să vorbim cu ei. - Bine.
Iti tii minte programarea ?
Da, tin minte. Am un apel telefonic cu directorul la 9 dimineata,
pe care il astept cu nerăbdare. O voi suna pe Katherine să te ducă.
Bine.
Dr. Clancy...
Cum ii spui ?
Cum ii spun cui ?
La ceea ce ai tu.
E prestiintă, clarvăzătorie, previziuni ?
E ceva super. Râzi putin.
Nu contează. Eu vorbesc serios.
Ce vezi, de fapt ?
Vezi viitorul oamenilor ?
Văd bucătele mici din viitorul lor.
Bucătele din trecutul lor, dar la final, e aceeasi chestie.
- E ceva mistic sau religios ? - Nu, sunt un om de stiintă.
Cred in fizica teoretică si...
in biochimie si cam atât.
Orice ar fi, primesc editia de lux a ceea ce acum oamenii numesc
intuitie sau presimtire.
Vezi ceva acum ?
Ce vrei să spui ? Ceva despre tine ?
Asa cred.
Nu. Nimic.
- Deloc ? - Deloc.
Doar nimic.
Nimic, nimic.
Cum decurge investigatia ?
Se imbunătăteste.
Cred că stim de ce a fost ucis fiul tău. De ce a fost ales.
Dl. Ellis, vreau să vă pun niste intrebări, dar nu vreau să vă supăr.
E in regulă. Intreabă. Dacă pot, vreau să ajut.
Vă amintiti săptămânile sau lunile din inaintea mortii lui Robert ?
Era intr-o formă bună ? Era sănătos ?
- Era perfect. - Nu s-a plâns de dureri ?
A avut probleme să tină pasul cu alti băieti din scoală ?
Avea probleme cu respiratia ?
Nu.
- Ai grijă. - Voi avea.
Robert era un sculptor ?
Da, ii place.
Ii plăcea. Avea mâini pricepute.
Imi pare atât de rău, dl. Ellis.
- Sunt frumoase. - Multumesc.
Ce-a pătit aceasta ?
A dat-o pe jos cu o zi sau două inainte...
Cum a dat-o jos ?
Nu-mi amintesc. Copiii sunt neindemânatici.
Robert, in special ?
Păi...
Câteodată. Se supăra la cină...
- Vorbesti cu ei ? - Tocmai au ajuns.
L-ai prins ?
Nu.
- Atunci ce faci aici ? - Dnă. Ellis...
A mai fost o crimă aseară.
Credem că e acelasi om care v-a ucis fiul.
Restul victimelor au suferit de o boală sau de o stare...
- Robert avea 12 ani. Nu era bolnav. - Am vrea să verificăm asta.
Si cum plănuiti să faceti asta ?
Am vrea să facem o autopsie.
Vrei să-mi dezgropati fiul, să-i tăiati corpul si să căutati prin el ?
Da, asta vrem.
- Tu cine esti ? - Sunt un doctor.
Nu era bolnav.
Si chiar dacă era, n-avea nevoie de unul ca tine.
E soarta.
E doar faptul că unii oameni n-au curajul să accepte intelepciunea Domnului.
Sunt de acord in totalitate cu dvs, dnă. Ellis.
Cunosc pe propria piele limitele medicinei.
Ca doctor, am diagnosticat sute de pacienti si-am văzut moartea crescând in ei,
crescând in fata mea, de exemplu. Avea leucemie.
Timp de doi ani, tot ce-am putut face era să merg la spital zilnic
si s-o văd cum suferă.
Fiecare procedură, fiecare test, au fost toate inutile, desigur.
Si intr-o zi, a murit.
Si asta a fost tot.
La final, a fost o binecuvântare.
Asa că da, inteleg ceva despre soartă, dnă. Ellis.
Si desigur, n-as folosi medicina să modific planurile Domnului.
Eu vreau doar să stiu de ce a fost ucis fiul dvs.
Si medicina mă poate ajuta să descopăr asta.
Si apoi, poate mă ajută să prind si omul...
care v-a ucis băietelul.
Dr. Clancy. E un fax pentru dvs. E marcat ca urgent.
Ce e ?
Verifică lobul cerebral.
Ce-i asta ?
- Ăsta-i răspunsul tău. - Ce ?
Tumoare pe creier. De mărimea unui bob de mazăre.
Era ascunsă in lobul cerebral.
- John ? - Care-i treaba, doctore ?
Iisuse.
- John ? - Am terminat.
Ce scria in acel fax ?
Nu stiu, dle. Era marcat ca urgent si confidential.
Iisuse Hristoase, cineva te-a antrenat prea bine, copile.
John !
La naiba. Trebuie să spui cuiva despre asta.
- E o capcană si noi cădem in ea. - Ce ? Trebuie să vorbesti cu mine.
E cu mult inaintea noastră. Si facem exact ce vrea el să facem.
Nu intelegi ?
Am terminat.
Doctor Clancy ?
- Salut. - Salut.
- Te superi ? - Poftim. Tu plătesti pentru ea.
Deci am găsit o tumoare...
de care nimeni n-ar fi stiut.
Am stabilit legături intre victime, pe care, recunosc, că nu le-as fi văzut.
Si in loc să te ridici să conduci din fată,
fugi de la o autopsie pe care ai cerut-o, intâmplător, fără nicio explicatie,
si acum iti faci bagajele si pleci acasă.
Iartă-mă, Clancy, dar ce dracu ?
"Cine sunt eu ?
Iti spun in două cuvinte cine sunt, ce fac si cum trăiesc."
O ghicitoare lăsată de criminal, ce-i cu ea ?
- Nu-i o ghicitoare. - Dar ce e ?
"Le diro con due parole, chi son, e che faccio, come vivo."
- E din opera La Bohčme de Puccini. - Deci ucigasului ii place opera.
Super. Asta ne-ajută la profil.
- Multumesc, Clancy. - Nu.
Mie-mi place opera.
S-a intâmplat să citesc cuvintele astea in momentul in care citeam dosarele.
- Nu inteleg. - Stia că as asculta acea muzică.
Stia si că imi vei cere să te-ajut.
Stia că vom ajunge la apartament exact la 4:16 am.
Pentru că stie totul.
Vezi tu... E la fel ca mine, vede lucruri.
Doar că e mai bun la asta.
Mult mai bun. Vino să citesti asta.
Haide, citeste.
"Dr. Clancy,
verifică lobul cerebral."
Bine.
Deci de asta vrei să te lasi.
Ti-ai intâlnit egalul.
Oh, nu.
Nu, tipul ăsta e mai mult decât egalul meu. E cu mult peste mine.
Si eu nu-l pot opri. Asta pune o intrebare mai importantă.
Merită să-l oprim ? Acesti oameni, victime, sau oricum le spunem, mureau oricum.
Nu le ucide din constrângere, furie sau vreo psihoză deviantă.
El e tigara, inghetata. E cocktail-ul, florile din cadă
si toate chestiile astea nebune. Tipul ăsta e genial.
Si ii ucide cu bunătate.
Nu vezi ? Ii ucide din milă.
- Prostii ! - Chiar asa ?
E crimă.
O crimă care poate salvează multă suferintă.
Dacă era vorba de fiica ta, ai fi spus aceleasi lucruri, Clancy ?
Imi pare rău. N-am vrut să...
E doar...
Stiu că... Stiu că fiica ta a murit.
Dar toti murim intr-o zi, nu-i asa ?
Deci, ce este atât de teribil de nu vrei să vorbesti despre asta ?
Bine.
Asta e ceea ce nu ti-am spus.
Ti-ai pierdut virginitatea cu un betivan numit Bruce
in spatele masinii lui, un Ford Bronco verde, când aveai 17 ani.
Nu prea ti-a plăcut fiindcă la final Bruce a vomitat pe tine.
Acum 5 ani, ai avut un iubit mai serios, numit Kevin.
Nu, scuze, Gavin.
Ai crezut că va tine, dar după un an a descoperit
că esti insărcinată cu copilul lui.
Gavin nu l-a vrut, dar tu da. Gavin a plecat si te-a părăsit.
După două luni si jumătate, s-a născut copilul.
O fată frumoasă, numită Amanda.
Dar intr-o zi ai decis s-o dai in adoptie, chiar dacă ti-a frânt inima.
De aia te prefaci că esti de treabă si că ai doar o gură spurcată.
De două ori pe an, de zilele părintilor tăi, Doreen si Frank,
Sau e Moreen ? Nu, e Doreen.
De zilele lor de nastere pe 16 Noiembrie si 23 Octombrie,
ii suni unde locuiesc ei, in Cincinnati, să le spui că ii iubesti
si ei iti spun "Si noi te iubim, iepuras".
Apoi o să plângi puternic pe perna aia cu o gâscă rosie de care-ti place mult.
Si mă vei uri de moarte că ti-am spus lucrurile astea oribile.
Dar stii ce, agent Cowles ? Nimănui nu-i pasă.
Vrei să continui ?
Dă-i drumul.
Ce altceva mai vezi despre mine, doctore ?
Doar du-te acasă, Kathy.
Doar du-te acasă.
Eu merg inainte.
Doamne, maica lui Dumnezeu.
Criminalul e bărbat, cu vârsta cuprinsă intre 18 si 35 de ani.
Probabil, bolnav psihic.
Căutăm un bărbat cu probleme de igienă personală,
care in mod vizibil nu are abilităti sociale. Un...
... temperament mercurial sau artistic.
Pentru numele lui Dumnezeu, găseste jumătatea de jos a rochiei.
Motivat din punct de vedere sexual, excesiv de violent.
Nici măcar nu se apropie de omul nostru.
Copoiule !
- Joe. - John.
John !
Poate că ai dreptate, John.
Poate că nu-l putem prinde pe tipu' ăsta. Poate...
Poate că asta e exact ce vrea. Am găsit un indiciu, John.
Si cred că unul important. Vreau să vezi si tu asta.
Numeste-o favoare personală.
Ceva cu adevărat rău e pe cale să se intâmple.
Misteriosul fax a fost trimis de pe internet cu un proxy ascuns.
Am intâmpinat probleme să-l urmăresc.
Deasemenea, am făcut si o analiză chimică
a căzii de baie a Victoriei Raymond. Deasemenea, am făcut si o analiză chimică
Depistată cu HIV, ceea ce stiam de la autopsie si de la tine.
Dar am găsit micro-elemente de toxină a unei nevertebrate.
Otravă de sarpe. De pe flori.
John, trebuie să te intreb ceva. Tu chiar ai habar despre ciudăteniile astea
sau vezi in creierul meu chiar acum ?
Am ajuns.
Din acest loc sunt florile.
Salut.
Iti datorez niste scuze. Iti explic mai târziu.
- Esti bine ? - John.
Da.
N-ar trebui să facem asta.
Aici !
Acum e prea târziu.
Par a fi tăiate. Nu rupte.
Il voi chema pe legisti.
John ?
- Esti pregătit pentru asta ? - Da, sigur.
E acolo.
Partea de jos a rochiei.
Rahat !
Adu-l pe Otis de la sectia 14, acum !
Mă ocup de asta.
Azi dimineată am găsit partea de sus a rochiei
Cel putin jumătate din sângele victimei.
Am fost sigură că nu era omul nostru.
Tot nu e ceea ce trebuie.
- Otis e aici. - Si Otis fiind cine ?
Exceptându-te pe tine,
e cel mai bun.
Otis ! Haide, băiete. Să mergem.
- Unde e obiectul ? - Chiar aici.
Să mergem, băiete. Găseste-l.
Să mergem ! Miscati-vă ! Să mergem !
Vreau să cercetati perimetrul a trei străzi.
Suntem in drum spre Riverside.
- Până unde il urmărim ? - Până unde merge.
N-am incredere in el. Ori ne este folositor ori...
sau ne atrage undeva, poate intr-o cursă.
- John, ar trebui să nu urmăresc pista ? - Nu.
Trebuie s-o urmăresti. Iisuse, nu ! E ciudat.
Să mergem !
Locatia posibilă a suspectului. Trimite-mi toate unitătile, acum !
- Porti vesta ? - Desigur. Toti purtăm, John.
Să mergem ! Miscati-vă !
Doi oameni la fiecare iesire, sase pătrundeti.
Sawyer incercuieste perimetrul.
Să mergem.
Du-te !
Sus pe scări.
Palierul. Liber.
Sus pe scări.
Palierul. Liber.
Usa deschisă ! Usa deschisă ! Usa stângă inchisă.
Coridor. Usa dreaptă inchisă.
Usa stângă inchisă.
Usa dreaptă inchisă.
FBI ! Deschide !
Du-te.
FBI ! FBI !
Rămâi pe partea stângă !
- Partea stângă liberă. - Partea dreaptă liberă.
Cameră liberă !
Locuiti aici, dle ?
- Locuiti aici ? - E atelierul meu.
Care e numele tău ?
Linus Harp.
Dle. Harp, stiti cine ocupă atelierul alăturat ?
Nu... Nu e nimeni.
- Terebentină ? - Sunt pictor.
Minunat. Puteti iesi cu noi, vă rog ?
Pot să inchid inainte ?
Nu. Atelierul dvs e in sigurantă. Iesiti.
Broaste.
Stai !
- Om la pământ ! - Miscă ! Ambulanta !
Politist la pământ !
Suspect in miscare !
A sărit pe geam ! Vin jos !
Trebuie să-l prindem in stat !
- Ce ? - Cum arată ?
Nu arată bine. Cheamă ambulanta ! Acum !
Du-te cu Katherine.
Haideti, pune-ti mâna pe el !
- Vezi ceva ? - Nimic !
Avem ceva ? Orice ?
- Ce anume caut ? - N-am idee !
- Bărbat alb... - La stânga !
- La stânga, aici ? - Aici la stânga.
Masina se indreaptă spre vest...
- Receptionat, o urmărim. - Dă-ne o descriere.
- La dreapta ! - O vom face când e posibil.
Taxiul galben. A furat un taxi galben.
Imi trebuie un număr.
- 5. M. 4. 3. - Acolo !
Hei !
Ai grijă !
Il vom pierde !
Hei !
- Ia-o la stânga. - El a mers inainte !
Ia-o la stânga !
- Bun, opreste ! - Tine-te bine.
- Opreste masina ! - Mă descurc !
Opreste naibii masina ! Ce-i cu tine ?
- Ne va scăpa. - Nu va scâpa, doar opreste masina.
- Vrei să-l las să scape ? - Taci !
Haide ! Haide !
La dreapta. Du-te !
- Esti bine ? - Da. Tu ?
Da.
Unde e ?
Copoiule !
Tu nu esti el.
- Vrei să rămâi o clipă singur cu el ? - Da.
- L-ai prins pe tip ? - Nu, Katherine l-a prins.
Bravo ei.
Nu el era tipul, nu ?
Nu.
Deci, ai avut dreptate.
Ne-a făcut să urmărim o pistă.
Dându-ne un psihopat.
Si acum...
Acum ne-a mai dat de furcă la incă un caz.
Cancer in stadiul patru.
Dar tu deja erai la curent despre asta, nu-i asa ?
Mi-am imaginat.
Apreciez că nu m-ai făcut să vorbesc despre asta.
Am primit diagnosticul...
... acum câteva luni. Si...
E prea avansat să se mai poată face ceva.
Vei avea...
Vei avea grijă de Laura si de omuletul meu, de acum in colo ?
Da, bineinteles, voi avea.
La naiba, John !
Nu sunt pregătit să mor.
Bănuiesc că...
Stii, am plănuit asta. M-am asteptat la asta putin.
Dar nu pentru câteva luni. Stii, eu...
Am atâtea de făcut.
Vreau să o duc pe Laura la tară.
Vreau să-l invăt pe băietelul meu să conducă.
Ai fost mereu un sofer prost.
Stiu.
Am vrut să-l depăsească pe tatăl lui.
Stii, noi...
Vrem atât de multe de la viata asta.
Si uneori le obtinem.
Eu am făcut-o.
Dar am rămas fără timp. Nu mai e timp.
Păi, ai făcut al naibii de multe cu viata ta si cu timpul.
Prietene.
- Nu suficient, John. - Ai făcut.
Nu.
Mă bucur că te-ai intors, stii ?
Auzi.
Spune-mi una dintre glumele tale proaste.
Glumă proastă ? Ce zici dacă te deconectez de la aparate ?
Te-ar face să râzi ?
E adevărat. Chiar nu poti.
Uite acel zâmbet.
Fă-mi o favoare. Du aia la Elizabeth. Da ?
Trebuie să te-mpaci cu ea.
Imi pare rău pentru ceea ce ti-am spus seara trecută.
Ai vrut să-mi spui ceva in parc.
Ce anume ?
Da, imi amintesc.
Da, era...
... o frumoasă dupămasă de duminică. 24 Iunie 1990.
O priveam pe fiica mea jucându-se in grădină.
Toată lumea cântă "La multi ani."
Era a sasea aniversare.
Toti ceilalti copii s-au simtit de minune.
Dintr-o dată, era acolo. Am văzut-o...
Stătea chiar in spatele ei, in spatele Emmei.
Era o umbră.
Se misca precum o draperie.
Miscată de vânt.
Am stiut că nu era o iluzie optică, pentru că am simtit-o in jurul meu.
Inăuntrul meu. Dumnezeule.
A fost straniu.
După un timp a dispărut. Si...
Nu am spus nimănui, nici măcar sotiei mele Elizabeth, nimănui.
Dar n-am avut nicio indoială, nici cea mai mică.
Si după 20 de ani, in aceeasi zi, ne-a sunat.
Joi dimineata, la ora 9:23.
Mi-am spus, "Bine, asta e. Să-i dăm drumul."
Apoi a venit diagnosticul,
leucemie,
urmat de 2 ani de tratament chinuitor.
Apoi a venit cea mai grea zi din viata mea, când ea...
... a murit.
Si s-a dus.
Emma.
Si in a treia zi, a inviat din morti,
după cum spune Scriptura.
S-a inăltat la ceruri
si stă in partea dreaptă a Tatălui.
El va veni din nou in slavă,
să judece vii si mortii.
Si Impărătia Lui nu va avea sfârsit.
Amin.
Kevin, vino aici.
Stiu, e in regulă.
- Vă mai aduc ceva ? - As mai vrea un rând.
Am vrut să te-ntâlnesc de mult timp.
Nu pot să cred că in sfârsit suntem fată-n fată.
Poftim.
- Puteti să-mi aduceti incă unul ? - Sigur.
John, fiecare viată pe care o iau,
este o viată care e crutată de o durere enormă.
Văd ce zace inaintea lor. Suferinta si boala.
Am văzut cum se zvârcolesc agonizând.
Ii aud cum urlă, implorând eliberarea.
Au implorat asta, John.
Iar eu le-am implinit dorinta.
Spre binele lor.
Am ajuns acolo exact inainte ca dorinta să fie exprimată.
Am ajuns acolo exact inainte ca durerea să inceapă.
Cât despre cei dragi, cei lăsati in urmă,
există mereu o autopsie unde este descoperită starea preliminară.
In acel moment ii văd cum trec de la soc la eliberare.
Ii aud spunând lucruri precum,
"Slavă Domnului că a fost asa dintr-o dată."
"Cel putin n-a simtit durere."
La final, sunt multumiti de ceea ce am făcut.
Din acest motiv l-am ajutat pe prietenul tău, Joe.
Il asteptau 73 de zile de suferintă cumplită.
Stii ce beneficii ar fi primit familia lui ?
Murind din cauze naturale, 14 ani de carieră ?
Niciun beneficiu.
Acum sotia lui primeste o pensie, il trimit pe fiul său la colegiu.
Stanford, chiar.
Crezi că Joe nu ar fi acceptat acest târg ?
Te rog să nu-i chemi.
Haide, doar stii că am un pistol.
- Are un pistol ! - Ajutor !
Aruncă arma !
N-as fi aici dacă n-as fi văzut toate rezultatele acestei intâlnirii.
De fiecare dată ies bine.
Dar versiunea mea e mai macabră pentru chelnerita aia.
Ar fi păcat, că termină tura in câteva minute.
Nu-mi place munca ce-o fac, John. Nu-i nicio perversiune.
Să permiti celor care sunt deja pe moarte...
să moară cu demnitate...
Uneori, cele mai mari acte de iubire sunt cele mai greu de realizat.
Imi administrezi tratamentul tăcerii ?
Am inteles. Sunt multe de procesat.
Asta nu trebuia să se-ntâmple !
Pe data viitoare. Are o armă ! Are o armă !
- El e ! - Lăsati-mă !
Bea bere, dar nu era cu alcool. Avea o cicatrice pe frunte.
O cicatrice cam crestată.
Rezultatele pe care le asteptai.
Crimele nerezolvate din ultimii 10 ani in care victima era in stare terminală.
- Câte sunt ? - Sapte.
Nicio intepătură pe medulla oblongata, dar, teoretic, nedureroase toate.
- Monoxid de carbon, otrăvuri... - Sunt informatiile locale ?
Le vrei si pe cele nationale ?
Asa l-ai văzut, John ? Ce-i Atticus ?
John ? Suntem conectati.
Suntem acelasi animal.
Ti se pare familiar ?
Sunt speriată.
A lăsat vreun bilet ?
Concentrează-te, John.
John !
- Copoiule ! - Sunt speriată.
Doar... concentrează-te.
Concentrează-te, John.
Concentrează-te.
62 in ultimii 10 ani, incepând de la Juneau până in Miami Beach.
Rahat !
Mai fă o căutare. Scoate istoricul terminal.
Uită-te la toate cazurile nerezolvate din ultimii ani, din aceeasi regiune.
Criminalul probabil că stia că sunt bolnavi când nimeni nu stia.
Rulează totul după această descriere:
bărbat, 30 de ani, cicatrice la frunte, aproape sigur după o operatie.
Adu-mi tot...
Tot ce găsesti despre asta. Bine ?
Asta inseamnă, "Felicitări, partenere."
Sunt avansat.
De asta 20 de minute cu un vârstnic bogat te va prinde.
Sunt cel mai tânăr partener din istoria firmei.
Ii poti spune prietenului tău asta.
Nu stiu, adică... Adu-mi-le luni ?
Cum crezi că este mai bine.
Cum să-l tin ? Există ceva ?
Sunt necunoscute...
arc sau brosă, impletitură sau bretea, zăvor sau topor sau cheie de tinut...
tine frumusetjea, să nu dispară..
Nu-i incruntare pe-adâncile riduri ?
Nu poti scăpa de mesagerii ăstia..
Totusi, mesagerii sunt tristi si fură doar mesajele cenusii.
Nu, nu există niciunul, niciunul...
Nici tu nu mai poti fi ceea ce numesc eu corect.
Fă ceea ce poti face, fă, fă ceea ce poti.
Intelepciunea e prima deznădejde.
Deci, fii inceputul..."
- Bună, John. - Bună, Charles.
Nu poti face nimic să opresti imbătrânirea sau relele ei, părul alb,
incretirea si ridurile, mantiile mortii,
mormintele si viermii si intrarea in descompunere."
In fine, ai avut dreptate in privinta mea.
- Eram... cum se zice ? - In conflict.
Eram in conflict in legătură cu tine. Dar nu mai sunt.
N-aveai niciun drept să-i furi o oră, un minut
nici măcar o secundă din timpul prietenului meu, Joe Merriweather.
Nu stiu dacă ai cunoscut pe cineva care era pe moarte, Charles.
Să-i vezi cum se chinuie la limita terorii si ororii
chinuindu-se să stea in viată.
Dacă ai fi cunoscut pe cineva asa, ai fi apreciat că timpul la final e...
e pretios, presupun.
In acel punct, chiar si durerea vietii poate să fie frumoasă. Intelegi ce spun ?
Asa s-a simtit fiica ta ?
Că durerea ei era frumoasă ?
Prietene, mă tem că nu vei fi prin preajmă ca să afli.
- Cine dracu sunteti voi ? - Stai jos si taci din gură.
Eu nu te văd apăsând pe trăgaci.
De-asemenea.
- Nu e stilul tău. Asta nu e milă. - Nu ?
Un glonte in cap e mult mai bun decât ceea ce il asteaptă.
Vezi tu, Jeffrey...
il asteaptă o luptă cu neurofibromatoza.
Si asta il va transforma intr-o bestie strâmbă si zvărcolită.
Mâine seară, după câteva cocktail-uri, Jeffrey isi lasă iubita insărcinată.
Si adevăratul farmec la NFB e că-i ereditară.
Un medic o să-ti spună că-s 50% sanse să se transmită fiului, dar iti spun eu...
Copilul o va primi.
- Ce-i NFB ? - Si tu vrei să-i oferi acea suferintă ?
Să distrugi trei vieti, din cauza unei judecăti morale ?
Nu ne putem juca de-a Dumnezeu.
Nu, n-am niciun interes in a mă juca de-a Dumnezeu.
Cât despre munca Lui, nu-s impresionat.
E-n regulă.
Uită-te la tine. Esti atât de confuz.
Nici nu stii pe cine să-mpusti.
Iti vei da seama in curând.
Tu, sună la ambulantă. Ai fost otrăvit.
Trebuie să mergi la spital. Vomită, fă orice ai de făcut. Bea lapte.
Mult noroc.
Cred că l-am găsit. Căutarea a dat roade.
L-am comparat cu inregistrările armelor Arma a fost cumpărată de Charles Ambrose.
O, Doamne, să mergem.
Concentrează-te, John.
Cineva moare in seara asta.
Nu mă pierde acum.
FBI ! Deschide usa din dreapta. Deschide usa din stânga.
Intrati. Camera e liberă.
Ce-i locul ăsta ? Fără mobilă, fără nimic ?
Are o priveliste bună.
Ascultă.
Katherine !
Cine e Charles Ambrose ?
Cine-i el cu adevărat ?
- Cum dracu face asta ? - Desigur că stiu ce vor căuta.
Copilărie disfunctională plină de abuzuri si neglijare.
Mai târziu...
nu si-a mentinut o slujbă, n-a putut să mentină o relatie.
- Gresit pe toate capetele. - Ce dra...
Concentrează-te.
Mama nu m-a părăsit niciodată. Tata nu m-a bătut niciodată.
Nu veti găsi nicio urmă de violentă sau comportament antisocial in trecutul meu.
Nu-s un radical.
Nu mă interesează faima sau puterea.
Sunt un simplu om care n-a mai putut să inchidă ochii.
Nu te opri.
Dumnezeu mi-e martor că as vrea să trăiesc o viată linistită...
departe de tot ce am devenit.
Dar nu mereu putem alege ceea ce suntem.
Ai reusit.
Doare atât de tare.
Sunt atât de speriată.
Ofiter Pearce. Numele meu e Charles Ambrose.
Spune-i supravaghetorului tău că m-ai văzut. Te va ajuta, crede-mă.
Sunt ofiterul Pearce.
Si acum salvatorul trebuie să fie salvat.
Clancy nu vrea să răspunzi la acel apel, Agent Cowles.
Sloman.
Nu vrea să fii acolo când se va intâmpla. Dar vei fi.
Vei răspunde. Vei fi acolo.
Nu te poti abtine.
Hei.
Un politist de stradă a raportat că Charles Ambrose e in statia Ashland.
Unde mergi ? Intoarce-te.
Ne vedem in curând.
Si ai venit.
- Bine ai venit. - Multumesc.
Asa cum am văzut in toti acei ani. Tu, eu, trenul acesta.
Si tu ai văzut-o, nu ? Ai auzit-o ? Zilnic, in fiecare lună ?
Doar că ceva nu-i in regulă.
Căpitane, sunt agent Cowles. Suspectul se indreaptă spre statia Ashland.
Vorbim cu inginerul, ne stabilim lângă gară si vom opri trenul.
- Si-apoi ce ? - Il neutralizăm.
- Te sfătuiesc să stai deoparte. - Căpitane, nu voi sta deoparte.
Avem controlul. Stai deoparte.
Rahat !
Suntem conectati.
- Acelasi animal.. - Nu, eu nu-s un ucigas.
- Putem vorbi despre asta in 7 minute. - Sapte minute ?
Atunci vei ucide pe cineva.
- Si cine ar fi acela ? - Eu.
Miscati-vă.
Să mergem. Miscati-vă.
Trenul vine in 5 minute.
Să mergem.
Sunt pe moarte, John.
Nu pot continua munca asta.
De asta am nevoie de cineva să-mi continue munca.
Cineva care poate vedea durerea.
Suferinta. Boala.
Mai e un motiv pentru care trebuie să mă impusti, pe care nu-l vezi.
Concentrează-te.
John.
Uite asa. Multumesc.
Agent Cowles.
Te-ai atasat de ea.
E ca si cum ti-ai primit fiica inapoi, nu ?
Scuze, m-ai pierdut, Charles.
Nu se potriveste profilului tău. Nu e bolnavă. De ce ai ucide-o ?
Ai dreptate. Normal că n-o s-o ucid. E o tânără perfect sănătoasă.
Asta e frumusetea, John. Mă vei opri tu s-o fac.
Da, cu un glonte. Chiar aici.
- Si după asta, nu mai e cale de-ntoarcere. - Scuze, prietene.
Jocul se opreste aici si-acum.
Vreau 4 trăgători. Trei jos, unul sus. Trenul vine in 60 de secunde.
Să mergem, miscati-vă.
FBI !
- Doamnă... - FBI ! Lăsati-mă să trec.
Uită-te la mine, John.
Ti se pare cunoscut ?
Vezi acum ?
Toate viziunele tale devin reale.
50 de secunde până la tintă.
- Aveti contact vizual ? - Căpitane.
- Puteti trage ? - Afirmativ.
Va reusi exact la timp.
- Trageti. - Trageti.
La dracu, l-am pierdut.
Trage.
Tinta e blocată.
Să mergem.
Salută-ti destinul, John.
Trage.
Asteptati.
Ti-am zis că mă vei ucide.
Puteti să trageti.
- John. - Esti bine.
Esti in regulă.
Salut.
- Ce faci ? - Am vorbit cu chirurgul sef.
A spus că operatia a avut succes.
- Bun. - A spus că glontele a trecut prin tine.
Mă gândeam că te gândesti să te intorci.
Cum a spus Joe, formăm o echipă dată dracului.
Nu, vreau o viată linistită.
Da.
Joe ar fi mândru de tine.
Nu plânge. Esti un copil bun.
Mi-a plăcut să lucrez cu tine, John.
- Ne mai vedem. - Ne mai vedem.
- Ai grijă de tine. - Asa voi face.
A, da...
Aproape am uitat. Mă poti ajuta cu asta ?
Asigură-te că va fi livrată.
Mă ocup de asta.
Joe.
Salut, Elizabeth.
Bună, John.
Esti atât de frumoasă.
Ti-am citit scrisoarea. De mai multe ori.
E diferită de restul.
In ce fel ?
E toată legată de trecut.
Da ?
Da, mă gândesc la Emma. In fiecare zi.
Vino-ncoace.
E-n regulă.
Doare.
Sunt speriată.
Sunt atât de speriată.
Mă doare.
Câteodată, cele mai mari acte de iubire...
sunt cele mai grele acte de făcut.
Să facem o plimbare, vrei ?
Ne vedem in curând, John.
Traducerea si adaptarea după sonor: Attitude & Axel
www.rosa-team.ro
www.filmeonlinerosa.biz
Readaptarea: Bubuloimare