Destiny tilsigtede dette da det ankom til solsystemet.
Vi vil overleve. Vi skal nok nå hjem.
Jeg fortæller dig jo, at der var en grund til, skibet kom her!
Skibet bliver drevet af selve stjernerne.
Han og Young er på kant med hinanden. Jeg ved ikke, hvilken side, der er bedst.
Lader vi bare som om, at intet skete?
Vi må være klar til den næste kamp.
For besætningens skyld.
Jeg vil se det fremmede skib.
Ville du bare distrahere mig?
Så jeg ikke opdagede, hvad Rush lavede?
Jeg vidste, det ville ske, men jeg vidste ikke hvornår.
Navigation, fremdrift og mange andre er helt låst ude
af en hovedkode, som vi ikke har kunne bryde.
En sådan alteransk artefakt stort set er en dødsdom.
Jeg stopper dig ikke, Rush. Sæt dig bare til rette.
Lavet af G.Spot for DanishBits.org
Har du set mine briller?
Brødkurv.
- Du er tidligt oppe. - Er jeg?
- Jeg troede, du ville sove længe. - Jeg har ting, jeg skal nå.
- Kl. 16.00? - Hvad?
Dr. Browning.
Det er i dag.
Jeg når det ikke i dag.
- Nicholas... - Du skal ikke bekymre dig.
Hvem kan forklare mig betydningen af Shors algoritme?
Det er en kvantealgoritme, der bruges til at dele helheder i faktorer.
Den er vigtig, fordi den i teorien kan bruges til at
bryde det offentlige kryptografisystem kaldet RSA.
RSA bygger på den formodning at faktorisering af store tal
ikke kan lade sig gøre med computerkraft.
Det gør sig gældende for den klassiske computer.
Der kendes ingen klassiske algoritmer, der kan faktorisere flerleddet tid.
Professor Rush?
Ja. Flot.
Nicholas?
Nicholas? Hvad laver du her?
Beklager, Constance, ikke nu.
Jeg troede, du fulgte Gloria til onkologen i dag?
Hun ville selv derhen.
Det lyder ikke som hende. Mente hun det?
Ja.
Hvad er der med dig? Jeg troede, det bekymrer dig.
Det gør det.
Ja?
Den er tilbage.
Det fornemmede jeg.
Gjorde du? Det har du aldrig sagt.
Nej.
Jeg kan ikke gå igennem det igen.
Nick? Er du der?
Ja, ja.
Kommer du hjem?
Nick?
Ja, snart.
Professor Rush? Hej, jeg hedder Dr. Daniel Jackson.
- Okay. - Jeg beklager forstyrrelsen.
Jeg gik forbi dit kontor, de sagde, du ikke var mødt.
Jeg har ikke tid.
Jeg tror, du gerne vil høre på mig.
Kan vi tale mere privat?
Du vil fortælle mig om stargateprogrammet.
Dit nuværende problem er: Hvordan åbnes den niende og sidste chevron.
Mere specifikt, hvor meget energi der kræves.
Hvordan ved du det? Det er tophemmeligt.
Projektet har slet ikke fået navn, vel? Hvad med "lcarus"?
Jeg ved det, fordi det allerede er sket,
og du er bare indbildning.
At genopleve det her er bare et nødvendigt onde,
en uheldig bivirkning, af en proces jeg ikke kan kontrollere.
Den kommer hele tiden i vejen, for det jeg skal.
Dig, universitetet, skyerne på himlen,
en drøm, et fjernt minde,
og et jeg ville ønske gik væk.
Hvad foregår der?
Hans puls er stærk. Blodtrykket er højt, men ikke for højt.
Han ville ikke involvere andre.
Jeg har kommandoen over dette skib, det betyder,
at man ikke gør noget uden at spørge mig. Er l med?
Hvad er det?
Vi har modificeret brugerfladen.
Vi håber, vi så kan bruge stolen
uden at skade patienten...
Og?
Rush er første patient.
- Lad os vække ham. - Det kan jeg ikke.
Det kan være farligt at afbryde forbindelsen.
Han skal selv gøre det.
Selv uden mig, ville han stadig have gjort det.
Selv efter det, der skete med Franklin?
Det er den eneste måde, vi kan få kontrol over skibet.
Koden må være i databasen et sted.
Lad os glemme Rush en stund.
Vil han dø, så fint med mig.
Hvordan ved du, at din modifikation
ikke giver bagslag og sætter hele skibet på spil?
- Det ved jeg ikke. - Hvordan virker den?
Vi lavede en buffer, der sænker strømmen af information.
Vi begrænsede også forbindelsen til en lille del af patientens underbevidsthed.
Det vil beskytte størstedelen af hans hjerne.
L værste fald håber vi, at kun de minder vi valgte går tabt.
Hvis det virker, vil dataene i skibet
blive Rush bekendt gennem en drøm.
- En drøm? - En halvklar en.
En stimuleret genkaldelse af de minder, vi taler om.
- Hvordan vågner han? - Der er et indbygget punkt.
Han vil se det som en fjern dør.
Han skal bare åbne den og gå igennem.
Han virker stabil.
Hvis nu det virker, kan l så følge med?
Ved l, hvad Rush laver derinde?
- Nej. - L nødstilfælde, trækker vi strømmen.
Tag et fly. Rejs.
- Jeg vil ikke alene. - Jeg tager med dig.
Tak. Sandheden er, at selvom jeg gerne vil, så...
Jeg tror ikke, jeg kan klare det.
Nicholas?
Hold da op, Nick...
Bare rolig. Jeg er ikke blevet tosset, ikke endnu,
men som du kan se, har jeg travlt.
Du hjælper ikke nogen ved at ignorere det og begrave dig i arbejde.
- Hun har brug for dig. - Tak, for din hjælp,
men jeg vil ikke forstyrres nu...
Er din døende kone en forstyrrelse for dig?
Nej.
Hun vil hjem en sidste gang. Du burde følge hende.
Constance.
Jeg ved, du mener det godt.
Men jeg kan ikke tage nogen steder.
Hej.
Er der noget galt?
Nej da. Hvorfor?
Du valgte at sidde her i stedet for sammen med mig.
Du så travl ud.
Jeg skal vide, om vi klarer den.
Jeg ved, du tror, jeg forrådte dig. Undskyld.
Jeg ville ikke såre dig.
Det skal ikke ske igen. Dit venskab betyder for meget for mig.
Aldrig et kedeligt øjeblik.
Skal vi se, hvor vi er nu?
- Hvad har vi? - Prøv at se.
- Er det bygninger? - Var.
Det ligner ruiner.
Det er første tegn på beboelse på en planet herude.
- Mennesker? - Der er ikke tegn på liv.
Vi bør undersøge det.
Seks timer.
- Find jeres udstyr. - Ja.
- Jeg vil gerne af sted. - Det vil jeg også.
Chloe har studeret Dr. Jacksons arbejde.
- Har du? - Har du?
- Det har jeg. - Sig noget arkæologisk.
- Lagdannelse. - Det er godt.
- Tak. - Plus,
har du ikke studeret oldhistorie?
- Det har jeg. - På Harvard.
Jeg ved ikke, hvad vi skal bruge det til så langt fra jorden,
- men jeg er med. - Vi er vist enige om,
at dette skib ikke er sikrere end en planet.
Bortført af rumvæsner, lige her.
Jeg har ikke noget imod, at l tager af sted.
Bare pas på.
Javel.
Alle koder der er blevet brudt, hvert ciffer,
i de sidste to årtusinder, har været baseret på de foregående.
Denne kode er så gammel, vi måske ikke kender forgængeren.
Taler du om en proto-kode?
Ja.
Hvordan går vi så til den uden nogen grundviden?
Ingen?
Intet? Er der ingen, der ser et mønster?
Hvad kan l så bruges til? Hvorfor er l her?
Der er tegn, jeg ikke engang har set før.
Jo, du har! For det har jeg, og l er alle mig!
Ud! Ud med jer!
Det er ikke deres skyld.
Det ved jeg.
Det er mig, der ikke kan løse den.
Selvom den er lige der.
Har du tænkt over, det vi talte om?
Ja.
- Det vil også slå fejl. - Hvadbehager?
Det med at stille ind på det niende chevron.
Jeg vil bruge toethalvt år på det.
Imens vil min kone dø alene,
mens jeg er væk. Mens jeg prøver at løse et lille problem.
Og så vil et barn, et stort barn,
uden nogen uddannelse, komme til i sidste øjeblik
og løse den.
Uden ambitioner.
Han bruger det meste af sin tid på åndssvage spil,
men er alligevel et større geni end mig.
Han burde se, hvad jeg ser.
Du er tydeligvis ikke dig selv.
Jeg forstår, hvad du går igennem.
Ja, det ved jeg.
Jeg mistede min kone uden at kunne redde hende.
Man er hjælpeløs.
Ja, min kone er ikke svaret.
Selvom jeg tænker klarere sammen med hende,
men hurtigere vil ikke hjælpe, hvis jeg ikke kan forstå det.
Der er et mønster, jeg ikke forstår.
Hvis du skal bruge mere tid, så vær sammen med hende.
Det er vigtigere nu. Det er vigtigere end alt andet.
Ja, tak, du har været en stor hjælp.
Du bløder fra næsen.
En Kino ville ikke kunne vise det.
- Det er ret utroligt. - Fedt.
Det ser ikke ud til, her har været nogen længe.
Vi har seks timer til at finde ud af hvorfor.
Lad os kigge os omkring.
Fremskridt?
Han blødte fra næsen. Det er stoppet.
Hvad betyder det?
Jeg er ikke sikker, men det kan ikke være sundt,
sådan som hjernen påvirkes.
Hans hjerterytme og blodtryk svinger.
Du sagde, han var stabil.
Jeg sagde: "For øjeblikket." Det er mere end en time siden.
Kan man ikke se, hvordan det går?
Nej. Jeg kan kun se, hvor meget han tænker,
og det har også været svingende.
Hvor stor er risikoen for, at han dør, hvis vi slukker?
Det tør jeg ikke sige.
Jeg har holdt øje med min kost de sidste 20 år.
Jeg har frasagt mine yndlingsting,
og nu,
kan jeg spise alt, men har ingen appetit.
Ja.
Hvorfor er du her, Nick?
Fordi det er, hvad der skete.
Du har ting, du skal nå. Gør det.
Jeg er i gang. Det er lige meget, hvor jeg er.
Du kan ændre så mange ting.
Det eneste du ikke kan ændre, er det, der sker med mig.
Det skal ikke holde dig tilbage.
Når tiden kommer, ved jeg, du vil være der.
Hver gang jeg drejer mig, ser jeg en anden mur. Hvad betyder det?
Hvad kan du se?
Det ligner underjordiske tunneler.
- Vi bør se på det. - Hvorfor?
Vil du ikke vide, hvem der har boet her?
Hvordan skal det hjælpe os?
Indtil nu er Destiny stoppet på planeter,
hvor der har været noget brugbart.
Jeg siger ikke, det altid vil være sådan.
Så du noget på Kinoen?
Nej, men vi...
Hvad kan der være dernede, som vi har brug for?
Det ved jeg ikke.
Hvad med en kraftkilde der kan nå jorden?
- Helt ærligt... - Man ved aldrig.
De var vist ikke så langt fremme.
Mange højtudviklede civilisationer i Mælkevejen
og Pegasusgalaksen boede i
gammel stenarkitektur der skjulte meget avanceret teknologi.
Jeg indrømmer, det lød nørdet, men det er sandt, ikke?
Du har billederne fra Kinoen. Kom så.
Det er lige det.
Dem har vi ikke.
Hvad mener du?
- Det er lidt af en labyrint... - Mistede du den?
Nej, jeg drejede forkert.
Jeg skal bare lige kigge.
Billederne kan være vigtige.
Bare... Okay.
Jeg bliver her og dækker jer.
Er du bange?
Det var for sjov.
Undskyld, jeg troede, vi var på det niveau.
L ved, venner, der kan lave sjov?
- L må ikke dræbe mig? - Sergent,
du er bagtrop. Vi går ikke langt.
Javel.
Hvad er hans problem? Jeg troede ikke, han blev bange.
Han har lidt klaustrofobi.
- Jeg skal sidde lidt. - Okay.
Gud giver os ly og styrke,
en nær hjælp i dårlige tider. Derfor frygter vi ikke
jordens endeligt,
bjerge der synker i havet,
havet der brøler,
bjerge der skælver og vokser.
Der er en flod,
hvis løb skaber Guds rige,
det himmelske bosted i det høje...
- Du skal øve dig, okay? - Okay.
Gud er i hendes midte.
Hun vil ikke skælve.
Gud vil støtte hende, når morgenen gryer.
- Tak. - Mrs Rush, tak.
- Hvad var det? - Sikkert vinden.
Andre der synes, vi har set nok?
Håbede du ikke på at finde lig?
Nærmere menneskelige skeletrester.
Der lader ikke til at være nogen. Nå, men... Åh gud, få den af!
Få den af!
Nu er det nok. Jeg vil ud!
God idé.
Stop.
Hvorfor?
- Stå stille. - Hvad er der?
Løb.
Jeg tror, du fik den.
Løjtnant Scott, det er oberst Young, kom ind?
Løjtnant Scott, sergent Greer, kom ind?
Det er Scott. Godt at høre fra dig.
Vi er i problemer.
Hvad mener du?
Vi er fanget i en underjordisk tunnel. Vi udforskede ruinerne.
Sergent Greer måtte skyde. Tunnelen kollapsede.
Lngen tilskadekomne.
Eli og Chloe leder efter en udvej,
men hvis det ikke lykkes,
skal vi bruge hjælp til at komme ud.
Hvorfor måtte sergent Greer skyde?
Der var en edderkop. Den gik efter Chloe.
En edderkop?
Den var stor.
Jeg sender et hold. Slut.
Der er mindre end to timer, til vi går i FTL.
Det er min skyld. Vi skulle ikke være gået herned.
Den gode nyhed er, vi ikke har mødt andre edderkopper.
Fandt du Kinoen?
Nej, desværre virker tunnelerne endeløse.
Vi har ikke fundet andre udgange eller adgang til etagen under.
Vi hørte vind.
Nej, det var det, du sagde, det var. Det er allerede svært at trække vejret.
- Der er luft hernede. - Min hjerterytme er høj.
Jeg er svimmel...
Tag det roligt. Der må være mere end en vej.
Det går ikke så godt med at grave, ser jeg.
Vi har C-4.
Det vil kun gøre det værre.
Oberst Young sender et redningshold.
Hvad skal de gøre?
Løjtnant Scott, det er løjtnant James, kom ind?
Vi hører dig, James. Hvor er du?
Vi har fundet indgangen. Har alle det godt?
Ja. Hvor slemt ser det ud?
Det ser ikke for godt ud.
Men vi skal nok få jer ud.
Lad os komme i gang.
Dr. Rush? Undskyld.
Jeg ringede på flere gange. Døren var åben.
Ja.
Du bløder fra næsen igen.
Jeg har gode nyheder.
Det er lykkedes for vores kilde i Lucian-alliancen.
Vi har fundet en planet, der passer til vores krav til strøm.
Det var godt.
Jeg troede, det betød mere for dig.
Det vil kræve noget.
Der er en minepost, der drives af et lille...
Dr. Jackson, forstår du noget på tavlen?
Nej, ikke rigtigt. Hvorfor?
Det gør jeg heller ikke.
Jeg forventede ikke, det ville åbenbare sig. Hvorfor skulle det det?
Det er en kode. Den skal være skjult.
En kode til hvad?
Destiny.
Det er information fra hendes database.
Jeg tror, det er en lille del af den.
Helt meningsløst uden for kontekst.
Og desværre
tror jeg ikke, det vil hjælpe at blive her.
- Skal du nogen steder? - Ja, jeg er færdig.
Hvordan har din kone det?
Hun er døende.
Det sker faktisk i dag.
Det er jeg ked af.
Det er jeg også.
Bør du ikke være sammen med hende?
Det bliver du ved med at sige.
Det er sandt, ikke?
Hvad dag er det i dag?
Du siger din kone vil dø i dag,
- men du ved ikke, hvad dag det er? - Nej, sig det nu bare.
6. april.
Hun har fået det dårligere. Lægerne siger det ser sort ud.
De tror ikke, hun overlever dagen. Tak.
6. april.
- Hvad betyder det? - Det ved jeg ikke,
men Gloria døde ikke den 6. april.
Det er ikke det endelige svar på livet eller universet.
Det er 42.
Hitchhiker's Guide to the Galaxy.
Ja, tak. Du har været hjælpsom.
Vi bor i nummer 4, ikke 46.
Hvorfor står der 46 på døren?
46 divideret med to er 23. Du har vel hørt om den 23. enigma.
Ja, det er en åndssvag idé om,
at alt er forbundet til tallet 23.
De fleste rationelle mennesker vedkender, at enigmaen beviser
hjernens evne til at se sandheden i næsten alt.
Ja, hvis man søger den, finder man den.
Hvad er det?
Spiller min hjerne mig et pus?
Ser jeg noget, der ikke er der?
Bilder jeg mig ind, det er vigtigt?
Dr. Rush?
Løjtnant James, det er oberst Young, kom ind.
Jeg ville ønske, jeg havde bedre nyheder.
Vi gør det så godt vi kan, men det går langsomt.
- Tiden løber fra jer. - Det ved vi.
Må jeg gå i panik nu?
Vi har mindre end en halv time. Vi klarer den ikke.
Hvad skal vi gøre?
Han har lige fået en form for slagtilfælde.
Han virker stabil, men jeg ved ikke, hvor meget mere han kan klare.
Vil han dø af at blive der?
Det tror jeg. Det er et spørgsmål om tid.
Du sagde, han også kunne dø, hvis vi slukkede?
Jeg ved, jeg frarådede det, men måske er det bedre.
Desværre går det ikke godt på planeten.
Vi når ikke at grave dem ud.
Men hvis Rush finder koden,
kan vi udskyde Destinys overgang til FTL.
Vi risikerer at ofre Rush.
Ifølge dig, vælger han at blive i stolen.
Det er ikke sikkert, han kender faren ved det.
Hvis vi går i FTL, bliver Eli, Scott, Greer og Chloe efterladt,
så lige nu må vi satse på Rush.
Hej.
Vi kunne ikke finde andre indgange.
Måske bør vi lave en.
Løjtnant, vi er ved at løbe tør for tid.
Det ved vi.
Vi bruger C-4 til at prøve at sprænge hul i tunnelens tag.
Hvor langt fra indgangen er l?
Ikke langt. Omkring ti meter.
Gå så langt tilbage som muligt, og sig til når l er klar.
Forstået. Kom så gutter.
- Klar? - Vi får se.
- Vi er klar. - Vi håber, vi klarer den hernede.
Fyr!
Løjtnant, kom ind?
Vi er her stadig.
Det virkede vist ikke.
Nej. Vi gjorde det bare værre.
- Undskyld. - Det er ikke din skyld.
Du gjorde det, så godt du kunne. Tag dit hold med tilbage til skibet.
- Vi har stadig tid... - Ikke meget.
Det er en ordre, løjtnant.
Du er her ikke for min skyld.
Jeg er gået igennem det før.
Nej, det har du ikke. lkke rigtigt.
Jeg var her.
Du kan ikke lyve for dig selv.
Du valgte dette minde, fordi du helst vil glemme det.
Det du har brug for er her nu. Det er derfor, du er her.
Det er ikke for min skyld.
Du vil bare have dit svar.
Jeg skal bruge et svar.
Du er døende.
- Det ved jeg. - Du vil hellere dø end at fejle?
Hvad er du blevet, Nicholas?
De ting, du har gjort,
det er ikke dig.
Jeg havde det i mig.
Jeg kunne tage svære valg.
Jeg har mine grunde.
- Gode grunde. - Til at såre mennesker?
Er du sikker?
Du siger dig selv, at min død gav dig mod.
L virkeligheden blev du hjerteløs.
Du er ikke den, jeg elskede.
Han døde med dig.
Jeg var aldrig din samvittighed, Nicholas. Du har stadig din egen.
Du skal bare lytte til den.
Nogle mennesker lever hele livet uden at finde det, vi havde.
Det der er overgået mig må ikke ændre dig. Det er ingens skyld.
Det ved jeg...
Det ved jeg godt.
Det er et dumt gen.
Givet videre fra min mor,
der ikke kan udføre én simpel opgave, at reparere skadet DNA.
Det er derfor, du er her, ikke?
Selvfølgelig.
Gå.
Jeg ved, hvor meget du elskede mig.
Lad være med at lade det gå ud over andre.
Jeg har ikke glemt dig, Gloria,
det vil jeg aldrig gøre.
Dr. Rush?
Hør her.
Vi har fem minutter til at stoppe skibet fra at gå i FTL.
- Hvad? - Det handler om liv eller død.
Jeg kan ikke.
Det kan jeg ikke gøre noget ved.
Løjtnant Scott, kan du høre mig?
- Ja. - Vi kan ikke stoppe det.
Forstået.
Gud være med dig, oberst.
Med jer alle.
Det er ikke slut. Giv ikke op.
De er lige gået i FTL.
Hvorfor er du ikke i sygeafdelingen?
- Jeg har ting, jeg skal nå, oberst. - Hvad med at bryde koden,
så vi kan vende skibet?
Sjovt nok...
Jeg troede ikke, du fandt noget.
Det sagde jeg ikke.
Jeg sagde, jeg ikke kunne stoppe skibet.
Og selvom jeg næsten mistede livet,
fandt jeg et spor, der kan give os kontrol over skibet.
- Et spor? - 46.
Det virker for nemt.
Det er antallet af kromosomer i menneskets DNA.
Hvordan hjælper det os?
Vi ved, at alteranerne i deres senere teknologi
brugte sensorer, der begrænsede adgangen,
ved at identificere bestemte gener.
Adgangskoden til Destiny er ikke sådan. Det er helt sikkert tal.
Vi har ikke løst den, fordi vi ikke har et sted at begynde.
Vi gætter bare.
- Og nu? - Nu ved vi, hvor vi skal begynde.
De brugte deres egen genkode, formentlig en bestemt en.
Der var mere udviklet end vores.
Nu skal vi bare gennemgå de forskellige.
Der er stadig milliarder af muligheder.
Jeg har skrevet et program, der går igennem kombinationerne.
- Hvor længe vil det tage? - Flere dage.
- Vil det? - Eller flere år...
Jeg prøvede at være lidt optimistisk.
Det ligner ikke dig.
Rush, var det værd at risikere dit liv for?
Vi får se.