Det er det, Destiny ville fra det øjeblik, den gik ind i stjernesystemet.
Vi vil overleve. Vi skal nok nå hjem.
Jeg fortæller dig jo, at der var en grund til, skibet kom her!
Destiny får energi fra selveste stjernerne.
Han og Young er på kant med hinanden. Jeg ved ikke, hvilken side, der er bedst.
Lader vi bare som om, at intet skete?
Vi må være klar til den næste kamp.
For besætningens skyld.
Eli, lad ikke den mand overtage et eneste system.
Han gør det alligevel.
Vi har forseglet oberst Young og størstedelen af militærpersonellet.
Vi har overtaget skibet.
Du har vores opmærksomhed. Hvad vil du have?
At al militærpersonel afleverer deres våben straks.
Jeg er vist bare lidt overrasket over, at du vælger Rushs side.
Rush var til besvær,
så oberst Young efterlod ham til at dø på den planet.
Han har en sender implanteret i brystkassen.
Det er sådan, de er fulgt efter os.
Selv hvis vi overlever til næste hop, sporer de os bare igen.
Vi må tydeligvis finde en måde at samarbejde på.
Lade som om, det aldrig er sket?
Du skulle aldrig have efterladt ham på planeten.
Tror du ikke, jeg ved det?
Lavet af G.Spot for DanishBits.org
Burde du være ude af sengen?
Der er for meget arbejde. Vi må hellere fortsætte.
"Vi"?
Klar.
Godt, værsgo at sætte tryk på igen.
Tryk på.
Niveauet er stabilt.
Der er atmosfære.
Godt. Fortsæt med reparationerne, begynd med navigation og fremdrivning.
Forstået.
Hvad laver du?
Reparerer den ødelagte shuttle, hvis det er okay.
- Du er lige blevet opereret. - Jeg har det fint, tak.
Du ligner en, der kunne falde død om når som helst.
Ville det være skidt?
Ja, Rush, det ville det.
De civile ombord på dette skib prøvede ikke at overtage,
fordi de syntes, jeg gjorde det godt. Det forstår jeg.
Godt for dig.
Jeg forstår også, at jeg skal få det til at fungere.
Jeg har beordret mit folk til at gøre en særlig indsats.
Jeg vil gerne gøre det samme, selv med dig.
Wow. Det må have krævet en særlig indsats.
Du skulle bare vide.
Løjtnant Scott, vi er røget ud af FTL.
- Hav et hold på standby. - Ja, sir.
- Porten drejer ikke. - Hvorfor?
- Fordi der ikke er noget. - Hvad?
Det lader til, vi røg ud af FTL i tomrummet.
Ingen planeter, ingen stjerner, intet.
De data bør nok tjekkes igen.
De skibe, der seeder portene foran Destiny,
jeg troede, de sendte en rapport over stjernesystemet vores vej.
Det gør de.
Stjernen burde ikke være her.
Vent. Porten drejer ikke.
De tror, det måske er en kortslutning i databasen.
Og her gik jeg og bekymrede mig over, at jeg skulle undvære mit lækre måltid.
Har du det godt? Du kunne godt ligne en, der er ved at blive syg.
Jeg har det fint. Er bare træt.
Det kalder vi koldt. Ja.
Ja, det kommer til at tage lidt tid.
Og "en særlig indsats fra os om at samarbejde."
Obersten har ret. Vi skal bo sammen med dem.
Derfor skal jeg ikke synes om det.
Jo, du skal. Du skal i det mindste lade som om.
Held og lykke.
Tager jeg fejl?
Ligner det ikke, at hun er ved at blive syg?
Det er en G-2 stjerne. Gul sværg, meget lig vores egen sol.
Fordi Destiny ikke vidste, den var her,
forstyrrede stjernens tyngdekraft vores fremdrivningssystem,
og tvang os til forlade FTL for tidligt.
Det er en kortslutning i teknologien.
Hvad sker der så nu?
Vi er gået ind i en parabolisk kurs. Når vi er forbi stjernen,
er vi langt nok væk, så dens tyngdekraft ikke påvirker os mere,
tilbage i FTL og på vej.
Hvor lang tid tager det?
Et par uger. Der er dog en god ting.
En planet?
Kun en i solsystemet, så vidt jeg kan se.
Cirka samme størrelse som Jorden.
- Ser ud som om, den er tæt på. - Det er den.
Inden for rækkevidde.
Atmosfære?
Perfekt.
Jeg har været databasen igennem så mange gange.
Ingen tegn på kortslutning eller uregelmæssighed.
Jeg kunne heller ikke finde noget.
Det er som om stjernen bare er kommet ud af det blå.
Kraftig overfladeaktivitet, stærke stjernevinde, bipolær udstrømning.
Den er helt ny. Den kommer fra T Tauri-fasen.
Det gør den 100 millioner år gammel?
200 millioner.
Hvor langt foran os er de gate-seedende skibe?
Det giver ikke mening. Skibene ville have bemærket den.
Og sat en ny stjerneport på planeten.
Det er det mærkelige ved det. Hvis stjernen virkelig er så ung,
så burde den planet være en kugle smeltet sten.
Godt, vi er igennem den øvre atmosfære. Alt ser godt ud.
Jeg sætter hende ned på landmassen under os.
- Ingen tegn på dyreliv. - Som vi kan se.
Den er ren.
Hvordan har du det?
Godt. Lidt solskin, frisk luft, vand. Lige hvad jeg manglede.
Se engang!
Der er en hel skov med de her ting.
Den er som en kiwi. Vi må lave en spiseligheds-test.
- Jeg laver en nu. - Greer!
Hvad laver du?
- Dejligt. - Vi ved ikke, om den er giftig.
Det finder vi ud af.
Vi får en masse planteprøver.
T.J. tror, der er alle former for medicinske muligheder.
Det er fedt.
Vi har også fundet noget frugt. Greer spiste endda en.
Han har ikke reageret på den endnu.
Hvad med vand?
I litervis. Og det er rent. Få så meget med tilbage som muligt.
Ingen rumvæsener?
Nej, intet.
Underligt, men det er dag og hvem ved, hvad der kommer frem om natten?
Lad skibet og vend tilbage.
Flyv over området på vejen.
Forstået. Scott ude.
Der er du.
Det her sted. Det minder mig om hjemme.
Vi plejede at campere, Olympic Peninsula.
Min far og jeg vandrede i dagevis,
fandt fantastiske udsigter og kløfter,
vandfald.
Nu skal vi af sted, T.J.
Næsten perfekt.
Det giver ingen mening, at skibet ikke kender til det her sted.
Af alle planeter, man kan give en stjerneport,
ville jeg tro at denne...
Det ser ud til, vi ikke er de første.
Den er gigantisk. Mindst 610 meter.
Vi har fundet et svagt EM-område omkring den, men intet andet.
De markeringer ligner en slags fremmed sprog.
Tror du, det er de samme, vi hele tiden støder ind i?
Ikke med dette teknologiniveau.
- Til at bygge den med? - Nej.
Til at skabe en planet.
Har de bygget planeten?
Genesis-opfindelsen.
Slutningen på Wrath of Khan.
Grunden til at Destiny
ikke kendte til stjernesystemet er,
at det blev anbragt der
efter de port-seedende skibe var passeret.
Siger du, at de også byggede stjernen?
Det ville gøre dem den bedste og mest avancerede civilisation.
Det ville være en underdrivelse.
Hvad gør vi så ved det?
Vi sender et hold tilbage dertil.
Hvad?
Vores sfære er blevet udviklet.
Det tager fire uger, to dage og syv timer før vi springer tilbage til FTL.
Jeg foreslår, vi udnytter ventetiden.
Jeg troede, du sagde, vi næsten var uden for rækkevidde.
Det er vi, men vi er tilbage inden for rækkevidde,
når vi flyver rundt om stjernen og før vi når ind i FTL.
Vi sender et hold derned nu,
samler dem op om en måned ladet med forsyninger.
Vi timer det rigtigt på tilbagevejen, vi kunne tage to, måske tre ture.
Hvad med de fremmede?
Vi så dem ikke.
Det betyder ikke, at de ikke er der.
Vi har tre timer tilbage, før vi er uden for rækkevidde.
Hvis vi skal gøre det, må vi gøre det hurtigt.
Bare for at sige det højt,
hvis vi antager at stjernen og planeten er skabt
af de mest avancerede rumvæsener nogensinde,
vil de måske ikke have, at der er nogen der bruger den.
Vi har brug for mad og medicin.
Enig. Det vi kan opnå er vigtigere end risiciene.
Er det?
Vi er aldrig blevet besejret af nogen fremmede.
Hvad får dig til at tro, at de her er anderledes?
Jeg sender ikke nogen derned uden beskyttelse.
Vi har jo skibet, hvis vi skal skynde os væk.
Eli.
Alt hvad vi gør er risikabelt.
- T.J.? - Hej.
Jeg hørte, du har fundet nogle planter der måske virker smertestillende?
Ja, der er høj koncentrat af salicin. Ligesom aspirin. Har du hovedpine?
Kun siden jeg gik ombord på skibet.
Tag dem, opløs dem i varmt vand og drik det.
Tilslutter du dig det hold, der besøger planeten?
Ja, alle typer medicin. Jeg kan ikke modstå. Dig?
Jeg ved det ikke. En del af mig vil gerne,
men hvad hvis Rushs beregninger er forkerte? Kan vi stole på ham?
Det må du sige mig.
Jeg vil have døgnvagt på i lejrerne.
Alle forskerhold, der går ind i skoven skal bevogtes.
Ja, sir.
Vi kan nok ordne det ødelagte skib, før I vender tilbage
og fordoble forsyninger, som vi kan tage med tilbage.
- Held og lykke. - Tak.
Kommer du også med?
- Er det et problem? - Nej. Hvor hyggeligt.
- Klar? - Ja, sir.
Cole ser efter Franklin på sygeafdelingen, mens jeg er væk.
Jeg har sagt, hun skal kontakte mig, hvis hans tilstand ændrer sig.
- Er der andet? - Nej, sir.
Vi er klar.
Vi ses om en måed.
Godt, folkens, I har en hel måned. Nyd landskabet.
Vi skal slå lejr og lave en omkreds.
Solen går den vej. Hallo? Herovre.
Solen går den vej, så det er vest.
Floden er den vej, cirka en halv kli... Kilometer.
Vi sover i skibet nu, men der skal bygges læskure hurtigst muligt.
Hvor mange af jer, har været på camping før?
Det er fint. Bare se på, spørg og lær.
I kender jeres opgaver. Lad os komme i gang.
- Godt. Kom så. - Jeg har det.
Jeg har ikke et hold endnu.
Nå, nej. Undskyld. Vil du hjælpe T.J. med planterne?
- Ja. - Okay.
Hej, hej, hej! Hvad sker der her?
Jeg graver ikke latrinen.
- Er det, hvad du har bedt ham om? - Nogen skal jo gøre det.
Sandt. Begynd at grave.
- Hvad? Du kan ikke tvinge mig. - Også dig.
- Men, sergent. - Grav, okay?
I skal begge grave,
og I skal elske hvert minut af det,
eller også skal I grave indtil I gør.
Det er samarbejde-ånden.
Vi er alle venner.
Vi fotograferer og noterer hver plante, vi finder.
Indtag ikke noget, før vi har lavet en spiseligheds-test.
- Er du okay? - Ja...
Det går over nu. Jeg har det fint.
Men den mængde af mad og vand vi fik fra skibet,
er det et under, vi ikke besvimer af underernæring.
Ja.
Jeg har lige fået statusmelding.
Destiny er ude af rækkevidde. Kommer ikke tilbage.
Vi er fanget her.
- Hej. - Hej.
Hvad sker der?
Jeg håber, de tager masser af mad med tilbage.
Det sidste af den frugt de tog med er allerede væk.
Eller det tror du.
Jeg tilluskede mig den her tidligere.
Jeg deler den med dig, hvis du lover ikke at sladre.
Aftale.
Sig mig... Tak.
Tror du, det er muligt at skabe en stjerne?
Nej. På ingen måde.
Men at blive tranporteret til et skib
på den anden side af universet af et ormehul,
det er totalt muligt.
Den stjerne dukkede op ud af det blå,
og planetens alder matcher ikke.
Hvis nogen magtfulde fremmede skabninger ikke skabte den,
hvem gjorde så?
Jøsses, undskyld. Jeg går et andet sted hen.
Nej. Nej, det er okay.
Jeg ville takke dig.
Jeg ved, det militære personale prøver at forsone to modstående partier,
men du er en af de få, der faktisk lader til at mene det.
Vi må få det til at fungere.
Det er interessant, at vi har fået tid til at gøre det hernede.
Vi er heldige med at have fundet det her sted.
Min mor plejede at sige, der ikke findes held,
kun Guds hånd, der giver dig hjælp, når du behøver det.
På et tidspunkt holdt jeg op med at tro på det.
Men nu ser jeg på det her sted...
Det lå lige på vores vej.
Sig mig, at det ikke er et mirakel.
Hvordan går det?
- Forfærdeligt. - Fedt.
Hvis er det?
Fremdrivningen er næsten ødelagt.
Vi kan måske nå derhen, hvor vi kan flyve ned til planeten
men det har ikke nok kraft til at få os op igen.
Det er problemet. Vi har fremskridt med navigationen.
Vi kan dreje til venstre, men ikke højre, eller op eller ned.
Hvorfor sagde du "fedt"?
Vi kan dreje til venstre.
Oberst Young.
- Værsgo. - Mens Destinys motorer er off-line,
vil jeg gerne bruge ekstra strøm på at styrke skjoldet,
måske udforske de ødelagte områder i skibet, måske lave nogle reparationer.
Genskabe kontrol over nogle områder.
Præcis.
Det gør du bare. Jeg får løjtnant James til at samle et hold.
I to fortsætter.
I har en måned til at få den her til at flyve til og fra planeten
og få den til at kunne mere end at dreje til venstre.
- Har skæbnen bragt os hertil? - Jeg ved det ikke. Måske.
Måske var det, hvad der bragte os til lcarus og så Destiny.
Tror du ikke på det?
Du misser dit fly og flyet styrter ned?
Du blev ikke skånt af en grund.
Gud har ikke en plan for dig. Ting sker tilfældigt.
Så vi bliver født, vi lever, vi dør? Det hele er tilfældigt?
Ja, og undervejs gør du dit bedste i de ting du bliver en del af.
Jeg begynder at få en dårlig fornemmelse.
Også mig.
Jeg er bange for, det var en fejl at sende de mennesker ned til den planet.
Nej.
Fejlen var ikke at tage med dem.
Hej. Har du det godt? Her...
Jeg troede, du havde det bedre.
Det har jeg også.
Du skal tilbage til lejren. Du bør lægge dig.
Nej, Chloe. Jeg er ikke syg.
Hvor langt henne er du?
Cirka 15 uger. Lige før vi forlod lcarus.
Men ingen ved det, og sådan vil jeg gerne lade det være.
- Med tiden kommer de til... - Jeg ved det.
Men ikke nu. Jeg finder ud af det, når tiden er til det.
Ja. Selvfølgelig.
På skibet havde jeg det ikke så godt,
havde blodmangel, men herude, med al maden og vandet.
Faktisk er morgenkvalme et godt tegn.
Hvad med faren?
- Hvad er det? - Jeg ved det ikke endnu.
Det ligner robotter.
Find ud af det.
Selvfølgelig. Når jeg har nået de 100 andre ting på min liste.
Du kan få en anden til det.
Der er ikke nogen, der skal røre ved den, uden at jeg er til stede.
Jeg når dertil, oberst.
- Luk den. - Okay.
Hej.
- Har du det okay? - Ja.
Savner du Destiny? Kun et par dage endnu og så vender vi tilbage.
Ærligt?
Nej. Det gør jeg ikke.
Jeg kan godt lide det her.
Jeg begynder at undre mig over, om Dr. Caine har ret.
At det ikke er et tilfælde, vi fandt denne planet.
- Blev vi bragt hertil af Gud? - Eller en eller anden. Jeg ved det ikke.
Hvis nogle fremmede eksistenser er stærke nok til at skabe det her sted,
er der måske en højere magt i universet,
som vidste, vi var i fare, anbragte planeten her, så vi kunne finde den.
Måske er det på tide, vi stopper med at tænke på...
Hej, hvad er det?
Hvornår?
I aften, lige nu fra obelisken,
skyder lige op i luften.
Dr. Volker opdagede en form for fremmed stråling.
Han arbejder på det, men det er som om det hele pludselig kom til live.
Hvorfor nu? Hvorfor ikke først, når de kom?
Måske var deres oprindelige indflydelse ikke nok til at udløse en alarm. Men nu...
Dette lys, tror du det får de fremmede tilbage på planeten?
Du er der ikke til at finde ud af det.
Destiny er næsten inden for rækkevidde.
Oberst Young vil have os til at bryde lejren op,
- gøre os klar til hjemrejse. - Hvad med obelisken?
- Jeg har stadig brug for at finde ud af... - Vi har ikke nok tid.
Vi skal være klar til at flyve, når Destiny er inden for rækkevidde,
så vi kan lave et par ture
og få al maden tilbage på skibet.
Godt, folkens, I hørte det. Fart på! Kom så!
- Ja? - Ja.
- Jamen... - Nej.
Igen?
Skibet kan flyve. Jeg kan nu komme både til venstre og højre og op og ned.
Men som jeg sagde før, for mange problemer med fremdrivning.
Sagen er, vi kommer måske aldrig til at kunne reparere den.
Alle slags citrusfrugter, bønner, kartofler...
Søde kartofler. Scott siger, de er fantastiske.
De kan ikke komme tilbage hurtigt nok.
Du virker bekymret, Dr. Rush.
- Er der noget, vi bør vide? - Nej.
Ingen problemer med dine beregninger, vel?
Skibet vender tilbage som beregnet, ikke?
Jo og Destiny forlader systemet,
uden at vide, hvem der skabte det eller hvorfor.
Måske skal I give hende lidt tid.
Vi bryder lejren, og hun rejser bare uden at sige det?
Hun overvejer at blive. Det er der mange, der gør.
Helt ærligt, du kan ikke være overrasket. Du har hørt folk snakke om det.
- De kan godt lide at være her. - Det kan jeg også, men vi kan ikke blive.
- Det er udelukket, - Hvorfor?
Hvis folk vil blive, har de ret til det.
Hvor har du været? Vi skal af sted.
Jeg rejser ikke.
Jeg forstår, hvordan du har det. Jeg kan også godt lide at være her.
Men vi kan ikke blive. Obersten gav os ordrer.
- Matt, lad være. - Jeg kan ikke rejse tilbage.
- Hvorfor ikke? - Det er mere sikkert her.
Sikkert? De fremmede som byggede den her sten er måske på vej tilbage!
Okay.
Hvis de er avancerede nok til at bygge et solsystem,
ved jeg de kan hjælpe os med at komme hjem igen.
Ikke hvis de udsletter os først.
Hvorfor tror du øjeblikkeligt, at de vil såre os?
Husker du ikke, hvad de sidste fremmede gjorde mod dig?
Denne planet er skabt til os. Vi kom hertil af en grund.
For Guds skyld...
Hvad hvis de ikke kommer tilbage?
Det er fint. Jeg har det bedre her. Der er mad og vand.
Og vi tager en masse med tilbage!
Og med tiden løber det op.
Hvad med vintrene?
Dr. Volker, du sagde, du fandt beviser for at her bliver meget koldt.
Ja, under frysepunktet. I måneder.
Så bygger vi læskure.
Jeg tror ikke, vi når så langt.
Dem som skabte denne verden vender tilbage,
og de hjælper os hjem. Jeg ved det.
Vil du hellere tage chancen herude end på Destiny?
Vi ved ikke, hvor skibet sejler hen, eller om vi nogensinde når hjem.
Der er en stjerneport på den.
Så længe vi har mulighed for at...
Matt.
Jeg er gravid.
Jeg kan ikke tage tilbage.
Jeg kan ikke holde tanken ud om at opdrage et barn på det skib.
Vi er inden for rækkevidde. I er klar til at rejse tilbage.
Vi har kun det ene skib, så det er med at få fart på.
Sir,
vi har et problem hernede.
Hvad er det?
Nogle af folkene har besluttet
at de gerne vil blive på planeten.
- Det kan de ikke. - Jeg har prøvet.
De har besluttet sig.
Hvem er de?
Elleve i alt.
Dr. Caine, Chloe,
- Løjtnant Johansen... - Hvad?
- Nej! Scott, sig til dem... - Og mig.
- Elleve? - Inklusiv nogle af mine egne folk.
Og Scott, han vover at spørge mig om at flyve ham tilbage til planeten,
efter han har sat dem af, der vil tilbage.
Jeg forstår, nogle af dem vil blive,
men løjtnant Scott og T.J.?
Ja, han siger, han føler sig forpligtet til at hjælpe folk med at overleve.
- Hvad har du tænkt dig at gøre? - Mig?
At sikre mig, de ikke bliver,
det er helt sikkert.
Nej, du kan ikke tvinge dem til at komme tilbage.
Jeg tror, han kan.
Vi mister flere mennesker gennem nedslidning på dette skib.
Vi har ikke råd til at fragte så mange mennesker på en gang.
Hvad forventer du af ham? At han tvinger dem?
Hvis det er, hvad der skal til.
Du tillader løjtnant Scott at vende tilbage
med dem, der gerne vil tilbage til Destiny,
så sender du en militær deling ned og samler resten.
Flot, det kommer fra dig, Rush. Først smider du militæret ud,
og nu forlanger du at vi tvinger folk til at rejse tilbage.
Oberst, folk har ret til
at træffe deres egne valg om deres fremtid.
Ikke dem alle.
Har du...
Har du fortalt ham om mig?
Det lader jeg dig gøre. Det er ikke mit sted.
Han er faren, ikke?
Jeg har opdaget et par blikke mellem jer.
Jeg troede ikke, andre vidste det. Jeg havde ikke hørt rygter.
Hej. Hej...
Du skal nok klare den.
Jeg er her, og jeg lader dig ikke ske noget.
Er du blevet vanvittig?
Hør, jeg vil ikke skændes med dig.
- Lader du dem blive? - Ikke dem alle.
- Giver du dem et skib? - Det ødelagte skib.
Det er ikke ødelagt mere!
Sagde du ikke, skibet måske aldrig ville fungere igen?
Vi skal bruge skibet af mange grunde...
Jeg efterlader ikke de mennesker uden noget.
- Du kan ikke lade dem blive. - Jeg har truffet mit valg.
Er den klar?
Ja, men der er stadig nogle problemer,
hvad angår atmosfærisk adgang.
Spørgsmål der skal til at besvares.
Eli har lige været over radioen. Oberst Young er på vej herned.
- Hvorfor? - Hvordan?
Vi er på vej ind i den øvre atmosfære.
Så langt, så godt.
Kom nu, hold det sammen.
Ja, sådan!
Destiny, det er Young. Jeg klarede det.
Har nogen ændret mening angående at vende tilbage til skibet?
Nej.
Godt. Vi gør sådan her.
Jeg efterlader det ødelagte skib til dem, der vælger at blive.
I kan bruge det som læskur og elforsyning, og flyve korte ture.
I kan ikke forlade atmosfæren, så lad vær med at prøve.
Det giver jer enmodstandskraft mens I er hernede,
specielt med vinteren på vej.
- Tak, oberst. Jeg ved, det ikke er... - Jeg er ikke færdig.
Jeg efterlader den kun på en betingelse.
Al militær personale tager tilbage til Destiny med mig.
- Hvad? - Hvad?
Afslår I mit forslag tvinger vi jer alle med tilbage.
Det kan du ikke.
Det har du ikke lyst til at teste, doktor.
Sir, nogle af disse folk føler sig ikke sikre ombord.
Ingen af os føler os sikre. Det betyder ikke, vi giver op.
De giver ikke op.
Det skib er vores bedste chance for at komme hjem.
Jeg er uenig, sir.
Jeg tror, vi kom hertil af en årsag,
og dem som skabte denne planet sørger godt for os.
De er vores bedste chance for at komme hjem.
Okay.
Hvad bliver det til?
- Oberst. - Sergent.
Bliver du her fordi du føler dig forpligtet til at beskytte disse folk?
Det respekterer jeg. Men der er folk på skibet, som ikke har et valg,
og du har også et ansvar over for dem.
T.J., de har brug for dig.
Velkommen hjem.
Som forudset, har vi rettet vores kurs
og røget tilbage i FTL.
Jeg er ked af, du ikke fik dit ønske opfyldt.
Hvad var det?
At der var fremmede, som var avancerede nok til at bygge et solsystem.
Endelig nogen, du kunne have en anstændig samtale med.
Jeg kan godt lide skak.
- Oberst, må jeg tale med dig? - Kan det vente?
Jeg ville forklare mine grunde til, at jeg gerne ville blive.
Jeg forstår, du sikkert ikke er sulten, men det er jeg.
Jeg har hørt, de serverer et festmåltid,
så skal vi ikke snakke om det senere?
- Sir... - Senere.
Hvad hvis det var meningen, vi skulle blive? Os alle?
Hvad hvis planeten var en livsline,
og vi gav slip på den?
Jeg kan ikke svare på det, Matthew. Det kan ingen.