Destiny. Designet er typisk alteransk.
Opsendt for hundrede tusindvis år siden.
Hvor i al helvede er vi?
Adskillige milliarder lysår hjemmefra.
Vi er på et skib, men vi aner ikke hvor vi er, i forhold til Jorden.
Dette skib kunne være den vigtigste opdagelse, mennesket har gjort
siden stargaten selv.
De her er de forkerte folk, på det forkerte sted.
Jeg har mange sårede. Vi må hjem.
Vi har knapt nok strøm til at drive hovedsystemerne.
Dette skib har simpelthen ikke evnen til at dreje op til Jorden.
Lavet af G.Spot for DanishBits.org
Hørte om kinesiske minearbejdere der overlevede en cave-in i seks dage
ved at drikke deres urin.
Jeg vil bare lade som om at jeg ikke hørte det.
Ja. Ved du hvad de spiste? Kul.
- Kul? - Ja. Det er en sand historie.
Jeg mener, misforstå mig ikke, det var ret dumt. Dræbte dem næsten.
Vandstanden er nede igen.
Er du sikker på, ingen nærmede sig det rum?
Spencer kom og spurgte, om han måtte se i tanken.
Hvorfor?
Han er skør. Hr. Men, jeg sagde nej.
Ingen går derind uden min autorisation.
Hr.
Måske er det fordampet, da vi gik gennem stjernen.
Det er et lukket system.
Det vand er røget et sted hen.
Vi er nede på det halve af hvad vi havde, da vi kom.
Jeg forstår det ikke.
Du forsøger at få genbrugssystemet op og køre.
- Måske er der en læk. - Skibet siger, der ikke er nogen.
- Hvis det du siger, er præcist... - Det er det.
- Så har vi et seriøst problem. - Det ville vi ikke,
hvis du havde gjort det, jeg sagde.
Kan vi holde os til et problem ad gangen?
Vandmangel ville ikke betyde noget,
- hvis vi drejer op til Jorden... - Jeg har forklaret det.
Skibet er genopladt. Strømreserverne er fulde.
- Det er pointen. Det er de ikke! - Hvor meget er der så, Rush?
Nok mindre end 40% af de originale specifikationer.
Tror du ikke jeg kan fornemme, når nogen bare finder på et tal?
Hvad?
Jeg fandt rent faktisk på det tal. Han finder ikke på det.
Hør, hvis Destiny nogensinde kunne dreje op tilbage til Jorden,
var det tusindvis af år siden,
da alteranerne oprindeligt ville komme her, men ikke nu.
Tja, så har du ret. Vi har et problem.
- Ja. - Igen.
- Okay, Eli... - Hør Brody om råd. Han er ingeniør.
Jeg bliver nødt til at låne Eli.
- 40.000 liter? - Det er hvad jeg hørte.
Men vi har ikke drukket det.
Det ikke ville overraske mig,
hvis der var mere vand, end de fortæller os.
- Så de hamstrer det? - Det er et stort skib.
Du kender militæret.
Så længe de styrer vandforsyningen, styrer de os.
Det er rigtigt. Jeg snakker om jer.
De to er harmløse.
Bliv ved. Jeg må vide hvem jeg kan stole på.
- Jeg føler mig som en spion. - Eli.
- Ryd op på det her værelse. - Klart.
- Hvad er der? - Intet, hr. Jeg havde en sær fornemmelse.
- Vi er lige gået ud af FTL. - Det er ikke det.
Jeg er på vej til Portrummet. Der er en planet indenfor rækkevidde. Kom så.
Hvad har vi?
Der er kun en planet indenfor rækkevidde. Skibet har allerede drejet op.
Vi får målinger nu.
Det ser ud til at vi er i Hoth-systemet.
Lmperiet slår igen.
Den anden Star Wars-film. Jeg nægter at kalde den Episode V.
- Minus 47 grader celsius. - Gør jer klar.
Er det vandis?
Ja, men atmosfæren er faretruende tynd.
Og giftig. 0,13% molekylær ilt, 95% kuldioxid, med en smule argon.
Grim planet.
Den eneste kandidat indenfor rækkevidde.
Vi må bruge de rumdragter vi fandt,
men får det et halvt ton is med tilbage, så tager jeg det. Luk den ned for nu.
Løjtnant Scott, kom ind, tak.
Scott?
Er der en årsag til, at din radio er slukket?
Kom ind.
Oberst Young leder efter dig.
- Jeg tror hellere, jeg må... - Gå, gå.
Hvad, kunne du ikke finde et kosteskab?
Arbejder stadig på de andre dragter. Vi er tæt på at have en tredje klar.
- Hvor tæt på? - Måske en dag.
Vi er tilbage i FTL på det tidspunkt.
De er ikke i god stand.
De bliver uundgåeligt nedbrudt over alle de år.
Bliv ved, vi får brug for dem.
Ser ud til, at det bare er os to, så.
Jeg kunne tage Kennair med, hr.
- Hun har lavet EVA før, og du er... - Jeg har det fint.
Hvordan vil vi skære isen?
Plasmaskærer. Burde skære gennem isen som smør.
Bare ikke få den vilde ende i nærheden af dig.
Dragtens radio er stemmeaktiveret mellem jer.
Tryk her, hvis I vil forbindes med skibets kommunikationssystem.
T.J., du har kommandoen mens vi er væk.
- Er alle med på det? - Jeg er sikker på vi klarer os.
Riley, begynd at dreje op.
Hvis vi antager en god del fysisk aktivitet,
vil I have luft til lidt over otte timer.
Det er, hvad, 11 timer, indtil det næste FTL-hop, ikke?
Bare rolig. Du løber tør for luft længe inden, vi efterlader dig.
Tak.
Smukt, hva '?
Et dybt åndedræt, og du er død.
Destiny, her er Young. Kom ind.
Ja, hr., du går klart igennem.
Jeg har lige testet isen ved stargaten.
Jeg læser koncentrationer af ammoniak og flere andre giftige kemikalier.
Hvor høje er målingerne?
Vildt høje.
I kunne prøve at lede længere væk.
- Måske på den anden side af den sø? - Er det virkelig en god idé, hr.?
Jo længere væk vi går fra gaten, jo mindre is kan vi have med tilbage.
Jeg har lige hvad vi har brug for. Giv mig to minutter.
Oberst, giv os fem. Eli har en idé.
Måske er der ferskvand i søen under isen.
Ved minus 47, vil isen være 3 meter dyb.
Det vil være bedre at finde en højderyg, noget vi kan udgrave.
Det lyder til, du har prøvet det før.
Ja, da. En million gange.
- Kunne du mærke det? - Det er bare en rystelse.
Du ved, at den sidste planet jeg var på eksploderede.
Destiny, her er Young.
Vi brænder luften i dragten af. Hvordan går det med den lyse idé?
Her kommer vi, folkens! Her kommer vi!
Undskyld, den var umulig at fjernstyre.
Det er fantastisk, Eli. Hvordan fandt du på det?
Faktisk repræsenterer det mit seneste forsøg på at flyve,
men den skulle kunne bære et ton is.
Oberst, vi sender Elis nyeste opfindelse igennem.
Jeg elsker den! Manden får en medalje.
Hvor meget kan den bære?
Helt sikkert mere, end I selv kan bære.
Okay, vi tager af sted. Hold gaten kørende.
Vi kalder tilbage, når vi finder noget.
- T.J. - Hr.?
- Hør, hvis ikke vi når tilbage... - Det gør vi.
Tja, vi er to fyre i sindssygt gamle rumdragter,
der vandrer alene rundt på en isplanet.
Hvis ikke vi kommer tilbage,
skal du nok klare dig.
Ja, hr. Held og lykke.
- Niveauet er faldet. - Igen?
Ingen har været inde eller ude.
Brody sagde at der ikke er nogen læk,
så det efterlader et alternativ.
- Hvem kunne stjæle så meget? - Det er meget vand.
Ja, det ved jeg, men hvad ellers?
Desuden vil det ikke skade at vide hvor vi står. Start en eftersøgning.
Af sted, Gorman.
Drej den op igen, hr. Riley. Vi må holde kommunikationen oppe.
Den røg af et sekund siden. Din timing er perfekt!
For der er gået 38 minutter,
maksimumtiden, en stargate kan holde sig åben.
Se, det vidste jeg ikke.
Oberst Young, det er dr. Rush. Hvad er din status?
Vi har fundet et blottet område med is, som ser lovende ud.
- Vi tester det nu. - Vi er ret langt ude.
- Jeg kan ikke se gaten længere. - Det er stadig ubrugeligt.
Bliv ved med at lede.
Løjtnant Johansen.
- Fortsæt. - Jeg har fundet noget.
- Det har jeg også. Kan det vente? - Det er Spencer.
Jeg kan selv ordne ham, hvis du vil, men...
Nej, det er fint. Jeg kommer.
- Jeg har ikke stjålet noget! - Virkelig?
- Hvad er det så? - Det er mine!
Jeg tog dem med igennem, da vi evakuerede!
Du tog dem med igennem, hva'?
- Giv mig en årsag. Kom så. Kom så. - Hov, hov, hov! Hold igen!
Jeg har ikke tid til det her. Lås ham inde et sted.
Obersten kan håndtere ham, når han kommer tilbage.
Du sagde, du havde fundet noget.
For at være ærlig, ved jeg ikke hvad jeg så.
Jeg må tale med Rush. Bliv ved med at lede.
Intet vi finder, vil gå op med det der mangler.
Jeg ved det, men vi må vide hvor vi står.
Ingen går i nærheden af tanken, og standen falder stadig.
Kom så, kom så.
Destiny, her er Young. Vi har fundet ren is.
Det er fantastiske nyheder.
Det er et frossent vandfald.
Vi burde kunne bryde det op i håndterbare stykker og slæbe det tilbage.
Vi er klar til dig.
- En travl dag på Destiny. - Jeg har ikke taget noget.
- Det tror jeg ikke du har. - Hvad leder du efter?
- Leder efter stjålne rationer. - Det er okay, dr. Franklin.
Indrøm det, frøken Armstrong. Du har drukket 40.000 liter vand.
- Han spøger. - Det ved jeg.
Jeg siger bare, at vi har rettigheder.
Jeg er færdig her, frøken Armstrong. Håber ikke, at det var ulejligt.
- Jeg forstår. - Det vidste jeg, at du ville.
Dig. Næste.
Det her vil aldrig være nok.
Træd tilbage.
Har du også gjort det her før?
- Mindst fem gange. - Må jeg prøve?
Husk, alt vi har er de patroner, vi tog med os.
Snakker vi om en lille sky af insekter, eller er de over hele skibet?
Jeg er ikke engang sikker på at " insekter" er det rigtige ord.
Hvad med "sky"?
Men skyen var levende. Det var næsten som tusindevis af små rumvæsener.
Jeg har et problem med alt det, du lige sagde.
Det, du lige beskrev, er...
Det er det samme, som løjtnant Scott påstod at han så på ørkenplaneten.
Det var det jeg tænkte, og måske har nogle fulgt ham hertil.
Ville vi ikke have bemærket dem?
Nej, ikke hvis nogle få kom gennem gaten. De er som små sandkorn.
Og hvad så, begyndte de at avle?
Hvis de er en levende organisme, så ja, det ville de.
Okay, så nu har vi rumvæsener.
Hvad hvis de begynder at bryde ud af vores maver?
Jeg tror ikke de er farlige. Det føltes næsten som, de prøvede at kommunikere.
Løjtnant Scott brugte det samme ord.
Ja, da du sagde han talte i vildelse.
Jeg tog fejl.
Hvad vil du gøre?
Vi må holde alle fra at gå rundt på skibet.
Efter dig.
- Her? - Ja, ja.
Her er løjtnant Johansen. Vi har en situation.
Den er under kontrol, men som forholdsregel, skal alle gå til deres kvarter
og forblive der indtil videre. Mange tak.
Du... Du vil ikke fortælle dem det?
- At vi har rumvæsener? - Nej, vi må holde det hemmeligt.
- Hvad ellers? - Du er lederen.
Og jeg beder dig om råd. Hvad ellers?
Altid overvej den større helhed. Det er det.
Det er nok is for nu. Lad os komme væk.
Gorman, mød mig i Portrummet. Vi har is på vej.
Forstået.
De har styr på det.
Drej den op igen, tak.
Destiny, her er Young. Hvordan går det deroppe?
- Vi læsser slæden af nu. - Skynd jer med det.
Vi vil tage en tur mere.
Bare så I ved det, er der endnu et problem.
- Vi har styr på det. - Vi har rumvæsener på skibet.
- Hvad? - De har lige makuleret Gorman.
Hvad fanden skal det betyde?
Millioner af små flyvende barberblade svæver rundt på skibet som piratfisk.
Korporal Gorman er levende.
Løjtnant Johansen ser til ham nu.
- Han klarer den nok ikke. - Eli!
Det er nok. Vi kommer tilbage.
Nej, nej, det er ikke nødvendigt, oberst. Eli overreagerer.
Vi mener at væsenerne er de samme, som løjtnant Scott
mødte på ørkenplaneten.
De må have fulgt efter os gennem gaten.
Nej, jeg tvivler på de ting jeg så var farlige, hr. De hjalp mig.
Korporal Gorman kan have tirret dem.
Vi ved mere, når han vågner op.
- Hvis han vågner op. - I mellemtiden,
har løjtnant Johansen beordret alle til at blive i deres kvarterer.
De er kun irriterende på dette punkt, oberst,
men vi har desperat brug for mere is.
Okay. Vi finder ud af, hvad vi gør ved dem, når vi kommer tilbage.
Jeg sender slæden igennem igen nu. Rush, slut.
Ja, de er på vej.
Jeg har lige sendt dem gennem, hr.
Du må lære, hvornår du skal holde kæft.
Du kan ikke bare...
Du kan ikke lyve for ham og forvente, at jeg...
Når vi er tilbage i FTL, kunne det tage dage, før vi finder endnu en planet,
som kan genopfylde vores vandbeholdning.
Isen repræsenterer en brøkdel af hvad vi har brug for for at overleve.
- Vi har brug for mere! - Ja, det ved jeg!
- Men det betyder ikke, at du kan... - Jo, det gør!
- Du får det til at lyde som om, at vi... - Bare stop med at opføre dig som et barn!
Vi bliver nødt til at ordne det.
Jeg sagde: " Vi."
Jeg siger, at vi brænder dem.
Sætter nogle hold sammen, jager dem.
- Hvor fik du den fra? - Jeg kan også opfinde ting.
Vi må arbejde sammen om det her projekt...
Måske handlede insekterne bare som selvforsvar.
Selvforsvar? Så du, hvad de gjorde ved Gormans ansigt?
Ja, det er mig der behandler ham, sergent. Jeg så præcis hvad de gjorde.
Hør, vi ved ikke hvad det er, vi har med at gøre,
og at flambere dem gør dem måske bare endnu mere vrede.
- Vi nakker dem med noget andet. - Hævn, det er skønt.
Vi må gøre noget.
Hvis vi bare sidder her, mens de drikker alt vores vand, så vil vi...
Insekt-rumvæsener dukker op og halvdelen af vandet forsvindet.
Sig ikke, jeg kun har tænkt den tanke.
Åbenlyst ikke. Spørgsmålet er, hvad skal vi gøre ved det?
Okay, sergent, dig og dit hold, led efter det her rumvæsen, entitet, sky,
insekter, hvad vi end kalder dem og meld tilbage.
Ja, fru.
- Og, sergent, ingen flambering. - Ja, fru.
Jeg har en idé!
Der bliver snart mørkt.
Okay, træd tilbage.
Der sker ikke noget.
- Jo, der gør. - Det er som damp. Vi kan ikke se dem.
Det gjorde de da jeg først så dem.
Det er som om, de forsvinder.
Så de vokser i antal eksponentielt
og bruger vores ressourcer uden vi overhovedet bemærker det.
Vi må have dem væk fra skibet.
Sergent Greer, kom ind.
Jeg har lidt travlt lige nu.
Insekterne kommer ind i vandtanken hver gang vi åbner lugen.
Så snart vi finder hovedsværmen skal vi finde...
De er foran mig lige nu.
- Gør dem ikke ophidsede. - Det gør jeg ikke.
Hvis ikke de ophidser mig først.
Bevæger de sig, når du gør?
Det gør de nu.
Det, vi har brug for, er en luftsluse.
Desværre, så er der ingen i de beboelige dele af skibet.
Jeg ved, hvad vi må gøre.
Det her holder os ikke kørende længe.
Måske finder Destiny ud af, at vi er løbet tør for vand
og finder os en planet med rart ferskvand lige ved siden af stargaten.
Jeg mener, vi fortjener et gennembrud.
Scott! Scott!
Kan du høre mig?
Ja. Undskyld, hr., isen gav bare efter.
Er du kommet til skade?
Nej. Jeg har det fint, men jeg sidder ret godt fast.
Godt det samme. Der er langt ned.
Okay, hæng i. Jeg vil... Jeg kaster en line ned.
Her kommer den.
Fortæl mig, når du har den.
Har den.
Hvis du kan, så kør den under begge arme,
og fastgør den over dit bryst.
- Har du også gjort det her før? - Åh, ja. Mindst et dusin gange.
- Okay. - Nu skal du hive dig selv op.
Jeg hiver fra denne ende. Er du klar?
- Ja. - Okay, en, to, tre!
Hiv! Hiv, Scott! Kom så!
Hiv! Hiv!
- Hvor slemt sidder du fast? - Ret slemt.
- Kan du grave dig selv ud? - Jeg er ikke sikker.
Det er okay. Det er ovre. Scott?
Jeg er her stadig, hr.
Okay, lad os bare... Lad os tænke over det et sekund.
- Destiny, her er Young. - Fortsæt.
Vi har en situation her.
Der var en rystelse, og Scott faldt gennem sneen ned i en sprække.
Han har det fint, men jeg kan ikke nå ham.
Jeg prøvede at hive ham op,
men det sker ikke lige nu. Hvordan har den anden rumdragt det?
Vi stoppede med at arbejde på den. Alle er i deres kvarterer.
I orden, det var bare en tanke.
Vi finder ud af det. Hvordan går jeres insekt-situation?
Samme som før. Lad være med at bekymre dig.
Du skal heller ikke bekymre dig, T.J. Jeg er ude herfra om lidt.
Held og lykke. Johansen slut.
Alle lyver.
Ja, det gør voksne nogle gange.
Her er Greer. Det virker.
De bevæger sig væk fra os, når vi bevæger os fremad.
Godt arbejde. Fortsæt med det.
Hvad med, at du sænker pistolen ned, og så skyder jeg mig fri?
Godt tænkt. Det kan ikke tænkes, at kuglerne preller af hen i røven på dig.
Jeg kan skære mig selv ud med plasmaskærereren?
Får du et hul i dragten, er du død.
Måske er der en måde, jeg kan komme derned på.
Nej, det er ligeså dumt.
"Det er ligeså dumt, hr. "
Det sidste vi har brug for, er at vi begge sidder fast hernede.
Okay. Bryd af.
Er du okay?
Det er lidt strammere, men jeg tror...
Hvad? Hvad?
Jeg tror dragten mister tryk.
Jeg troede, vi skulle være i vores kvarterer.
Ja, men jeg hørte over radioen...
Der var en rystelse. Løjtnant Scott røg i en sprække.
- Nej, dog. - Han har det fint.
Han sidder bare fast.
Har de nok luft?
Oberst Young siger, han har styr på situationen.
Jeg mente bare, du gerne ville vide det.
- Tak. - Ja.
Jeg tror isen rev et hul i hans dragt.
Hvor stor er flængen?
Jeg kan ikke se den, men jeg kan høre den. Det hvisler ret godt ud.
- Højst en time. - Masser af tid til at nå tilbage.
Ja, hvis ikke jeg sad fast!
Oberst, du må overveje hvor meget tid du har tilbage nu.
Jeg er godt klar over tiden, Rush.
Alt jeg siger er, at venter du længere...
Hør på mig! Jeg ved præcis, hvad du siger,
og jeg går ingen steder uden løjtnant Scott,
og sådan er det bare!
Hvad er der galt med dig?
Fru Armstrong, du burde gå tilbage i kvarteret.
Nej, ved du hvor du kan gå hen?
Hør her, oberst, jeg forstår din trang
til at redde løjtnant Scott, selvfølgelig,
og kun du kan bestemme hvor meget tid du har tilbage,
men, løjtnant, hvis oberst Young bliver der
og forsøger at befri dig,
at hive dig op selv,
er der en chance for, at han ikke klarer den tilbage.
Han har ret.
Bare hold gaten aktiv.
Vi kommer tilbage i tide med jeres forbandede is,
som er alt, der er vigtigt for dig.
- Oberst... - Young, slut!
Han kræver virkelig meget arbejde.
Det her er Greer. Jeg har låst dem inde.
Jeg lukker for ventilationen i det rum.
Okay, ventilationen er lukket.
- Burde være lufttæt. - Hvad laver de nu?
Leder efter en vej ud.
Lad os håbe, de ikke finder en.
Kom så!
Hr.
- Oberst? - Jeg tænker.
Af sted.
- Det er okay. Kom nu, hr. - Nej, det er ikke.
Vi ved begge, du også har gjort det her før.
Gjort hvad?
Mistet nogen.
For mange gange. Jeg vil ikke... Jeg gør det ikke igen.
- Jeg kan ikke lade dig gøre det. - Du har ikke noget valg.
Lkke at jeg tæller, men dette er tredje gang,
i næsten lige så mange uger, hvor du har villet slå dig selv ihjel,
og der er en ret god chance for, på dette punkt,
at jeg ikke vil være der, for at kunne tale dig ud af det igen.
Du ved, du er en fin, ung officer. Du har et hjerte så stort som et hus,
men jeg er her ikke, fordi jeg vil dø.
Jeg er her, fordi jeg ikke har opgivet at redde din røv,
så hold bare kæft og tænk.
De er ved at blive sure.
Virkelig sure.
Nogle af dem kom ud.
Hvad? Hvordan?
Vi har brug for en plan, løjtnant!
Jeg kommer derned!
Der er smukt herude.
Scott.
Løjtnant. Løjtnant?
Scott. Scott! Scott!
Scott! Scott! Vågn op, Scott!
Løjtnant! Vågn op! Scott!
Du bliver nødt til at vågne, Scott! Scott, kom nu!
Vågn op!
Kom nu!
Løjtnant!
Kom nu, jeg har dig. Sådan der, hiv!
Hiv, løjtnant. Kom så, løjtnant.
Løjtnant! Okay, sådan der. Okay, sådan der, jeg har dig.
Jeg har dig. Okay.
Okay.
I orden.
Du har det fint.
Hey, hey, Scott, kom nu. Hæng i, knægt.
- Hvad er planen? - Vi åbner døren,
de går efter vandet, vi lukker låget.
- Okay, hvem gør det? - Det gør jeg.
- Nej, nej, det gør jeg. - Det er ikke mig, der har faklen.
Nej, hør, det vil jeg ikke lade dig gøre...
Jeg dræbte dem ikke, Sergent. Det gjorde du.
Jeg går tilbage, flamber dem hvis de når ud.
- Nej, jeg vil have dig ude af syne. - Stoler du ikke på mig?
Nej, det gør jeg ikke.
I orden.
Eli, jeg er klar.
Lav en fri vej til Portrummet til os. Luk alting andet af.
Du er god.
Virker det ikke, så luk den her afdeling af
fra resten af skibet.
Destiny, her er Young.
Jeg er på vej tilbage med Scott. Kom ind.
Okay, luk dem ud.
Okay, jeg fik dem!
Okay, drej gaten op. Vi er på vej.
Destiny, jeg er næsten ved stargaten med Scott.
Luk den ned, så jeg kan dreje op.
Oberst, vi er ved at sende de insekt-rumvæsener til planeten.
- Vi har intet andet valg. - Hvad?
Hvad?
Du skal gå væk fra gaten og forblive så rolig som mulig.
De kommer gennem nu.
- Okay, sådan der. - Af sted.
Få hans hjelm af.
- Saml den op. - Ja, jeg har ham.
Giv hende en hånd.
Hans puls er svag, men han trækker vejret. Lad os få ham ud herfra.
Sergent Spencer, hvis du nogensinde laver problemer igen,
så skal jeg personligt tage mig af dig.
Er det forstået?
Ja, hr.
Det tror jeg ikke, det er.
Oberst, jeg må tale med dig om en af dine mænds opførsel.
Det kan vente. Vi må drøfte nye rationeringer
- før næste... - Oberst, jeg skulle bruge
- stenene i morges... - Det handler om rettigheder!
- Oberst! - Oberst!
Det var planlagt, jeg skulle bruge kommunikationsstenene...
Omkring klokken 0300, skibs-tid,
døde korporal Gorman af skader, han fik
efter et møde med et fremmed væsen.
Løjtnant Johansen gjorde alt, som hun kunne.
Jeg holder gudstjeneste i morgen klokken 1600.
Hvordan slukker jeg den?