Designen är gammal, utskickad för hundratusentals år sedan.
- Var är vi? - Flera miljarder ljusår hemifrån.
Vi är på ett skepp, och vi vet inte var vi är i förhållande till jorden.
Skeppet kan vara en lika viktig upptäckt som stjärnporten.
Det är fel personer på fel ställe... Vi har flera skadade och måste hem.
Vi har knappt ström till systemen. Skeppet kan inte ringa upp jorden.
Gruvarbetare i Kina överlevde ett gruvras genom att dricka sitt urin.
- Jag ska låtsas att jag inte hörde det. - Vet du vad de åt? Kol.
Det är en sann historia. Det tog nästan död på dem.
- Vattennivån är låg igen. - Spencer bad att få titta i tanken.
- Varför? - Han är galen. Sir.
- Jag sa nej. - Ingen går in där utan mitt tillstånd.
Det kanske avdunstade när vi gick genom stjärnan.
Nånstans tog vattnet vägen. Nu är vi nere på hälften.
Det är kanske en läcka i återvinningssystemet.
Om det du säger stämmer. Då har vi allvarliga problem.
Inte om du hade gjort det jag sa från början.
Att få ont om vatten spelar ingen roll om vi ringer jorden och åker hem.
- Skeppet laddade, reserverna är fulla. - Det är saken. De är inte det.
Mindre än 40% av kapaciteten.
Tror du inte att jag märker när nån hittar på siffror?
Det var jag som kom upp med siffrorna. Han hittar inte på.
Om Destiny kunde ringa upp jorden, så var det för tusentals år sedan-
-när de Uråldriga tänkte ta sig hit. Men inte nu.
Då har vi problem. Igen.
Ta hjälp av Brody. Han är ingenjör. Jag behöver låna Eli.
40 000 liter? Men vi har inte druckit det.
Bli inte överraskad om det finns mer vatten än vad de berättar.
- Hamstrar de? - Det är ett stort skepp.
Så länge militären kontrollerar vattentillgången, kontrollerar de oss.
Alldeles riktigt. Jag pratar om er.
Dessa två är ofarliga. Fortsätt så. Jag behöver veta vilka jag kan lita på.
- Jag känner mig som en spion. - Eli...
...städa upp här.
Svensk text: SSG - SweSUB Group © Barbie_on_Weed och taureane
www.SweSUB.nu - För bättre texter
- Vad är det? - Jag har en konstig känsla.
- Vi kom precis ut ur ultrafart. - Det var inte det.
Jag är på väg till portrummet. Det finns en planet i närheten.
- Vad har vi? - Det finns bara en planet i närheten.
Vi får avläsningar nu.
Vi är tydligen i Hothsystemet.
Empire Strikes Back. Andra Star Wars-filmen.
- Jag vägrar att kalla den episod 5. - Minus 47 grader.
- Är det fruset vatten? - Ja, och atmosfären är farligt tunn.
Och giftig. 13% syre, 95% koldioxid med inslag av argon.
- Obehaglig planet. - Den enda kandidaten inom räckhåll.
Vi får använda rymddräkterna vi hittade för att hämta ett halvt ton is.
Stäng ner den så länge.
Löjtnant Scott, kom in.
Scott?
Finns det en anledning till varför din radio är avstängd?
- Kom in. - Överste Young söker dig.
- Det är nog bäst att jag... - Gå.
Kunde ni inte hitta en städskrubb?
- Vi har snart den fjärde dräkten klar. - Hur lång tid?
- En dag, kanske? - Då är vi i ultrafart.
Efter alla dessa år har det säkert förfallit.
Fortsätt jobba. Vi kommer att behöva dem.
Det verkar bara bli vi två.
Jag kan ta med Kennair, sir. Hon har gjort sånt här innan.
- Och du... - Jag mår bra.
Hur ska vi skära isen?
Plasmaskärare. Den skär igenom isen som smör.
Radion i dräkterna är röststyrda.
Tryck här om ni vill bli kopplade till skeppets kommunikationssystem.
T.J... Du har kommandot medan vi är borta.
- Förstår alla det? - Vi klarar säkert oss.
Riley...starta uppringningen.
Vid normal fysisk aktivitet har ni syre för cirka 8 timmar.
- Det är väl 11 timmar till nästa hopp? - Luften är slut långt innan dess.
Tack.
- Vackert, eller hur? - Ett djupt andetag, och du är död.
- Det här är Young, kom in. - Vi hör er.
Jag har testat isen vid porten. Det är koncentrerad ammoniak-
-och flera andra giftiga kemikalier. - Hur höga är avläsningarna?
- Uppe i skyarna. - Ni kan försöka längre bort.
- På andra sidan sjön, kanske? - Är det en bra idé, sir?
Ju längre bort från porten, desto mindre is kan vi ta med tillbaka.
- Ge mig två minuter. - Överste, ge oss fem. Eli har en idé.
Det kanske finns färskvatten i sjön under isen.
Vid minus 47 grader kommer isen att vara 3 meter djup.
- Det är bättre om vi hittar en råk. - Du har tydligen gjort det här innan.
Ja, flera miljoner gånger.
- Kände du det? - Det var bara ett jordskalv.
Som du vet, förra planeten jag var på exploderade.
Young här, dräkterna börjar ta stryk. Vad händer med planen?
Här kommer vi!
Tyvärr är det omöjligt att styra den på avstånd.
Det är fantastiskt, Eli. Hur kom du på det?
Jag försökte flyga, men den ska nog kunna frakta is.
Överste, vi skickar igenom Elis senaste uppfinning.
Jag älskar det! Han får en guldstjärna.
- Hur mycket klarar den av? - Mer än vad ni kan bära.
Vi ger oss av. Håll porten aktiv. Vi hör av oss när vi hittar nåt.
- Kommer vi inte tillbaka... - Det gör ni.
Vi använder rymddräkter som är flera miljoner år gamla på en isplanet.
Kommer vi inte tillbaka... så kommer ni att klara er utmärkt.
Ja, sir. Lycka till.
- Nivåerna har sjunkit. - Ingen har varit här.
- Enligt Brody läcker inte systemet. - Vem kan stjäla så mycket?
Det skulle inte skada att veta var alla står.
- Starta en sökning. - Vi går, Gorman.
Ring upp igen, mr Riley. Vi måste upprätthålla förbindelsen.
Den stängdes precis ned. Din timing är perfekt!
En stjärnport är inte öppen längre än 38 minuter.
Det visste jag inte.
- Överste Young, vad är er status? - Vi hittade en plats-
-som ser lovande ut. Vi testar nu.
- Vi är långt ut, man ser inte porten. - Fortfarande värdelöst.
Fortsätt leta.
Löjtnant Johansen.
- Jag har hittat nåt. - Jag med, kan det vänta?
- Det är Spencer. - Jag är på väg.
Jag har inte tagit nåt!
De är mina! Jag tog dem med mig när vi evakuerade!
Ge mig en anledning.
Jag har inte tid för det här!
Lås in honom. Översten får ta hand om honom när han är tillbaka.
- Du sa att du hittade nåt. - Jag vet inte vad jag såg.
-Jag måste prata med Rush. - Inget vi hittar kan förklara det här.
Ingen har varit i närheten av tanken, och ändå så sjunker det.
Kom igen, kom igen...
Destiny...det här är Young. Vi har ren is.
Det är ett fruset vattenfall. Vi bör kunna dela upp det i bitar-
-och frakta tillbaka det.
- Mycket att göra i dag. - Jag har inte tagit nåt.
- Det tror jag inte heller. - Vad gör du?
Söker efter stulna ransoner.
Bekänn, ms Armstrong. Du drack 40 000 liter vatten.
- Han skojar. - Vi har rättigheter.
- Hoppas jag inte besvärade dig. - Ingen fara.
Jag visste att du skulle förstå.
Du står på tur.
Det här kommer aldrig att vara tillräckligt.
Gå undan.
- Har du också gjort det här förut? - Minst fem gånger.
Får jag göra ett försök?
Kom ihåg, allt vi har är kulorna vi tog med oss.
Är det en liten mängd kryp, eller är de över hela skeppet?
- Jag vet inte om "kryp" är rätt ord. - Vad sägs om "moln?"
Förutom att det levde. Det var nästan som tusentals små...
-...utomjordiska varelser. - Jag har problem med allt du sa.
Vad du just beskrev, är samma sak som Scott sa att han såg på ökenplaneten.
- Några kanske följde med tillbaka hit. - Hade vi inte märkt det?
Inte om det var några få. De är som små sandkorn.
- Och fortplantar sig? - Ja, de är levande organismer.
Nu har vi utomjordingar här. Tänk om de kommer ut ur våra magar.
Jag tror inte de är farliga. Jag tror att de försökte kommunicera.
- Scott använde samma ord. - Du sa att han yrade.
Jag hade fel.
Vad tänker du göra?
Vi bör stoppa alla från att vandra runt på skeppet.
Här?
Det här är löjtnant Johansen. Vi har en situation. Det är under kontroll-
-men som en försiktighetsåtgärd vill jag att alla stannar i sina hytter.
Ska du inte berätta det för dem?
- Att det finns utomjordingar här? - De vet allt de behöver veta.
- Vad mer? - Du bestämmer.
Jag ber om ditt råd. Vad mer?
Beakta alltid för allas bästa. Det är allt.
Det får räcka med is för tillfället. Nu sticker vi.
Gorman, möt mig i portrummet. Vi har is på väg.
Ring tillbaka.
- Det här är Young. Hur går det? - Vi lastar av släden nu.
Snabba er. Vi vill ta en runda till.
En annan fråga har kommit upp.
- Vi har det under kontroll. - Vi har utomjordingar ombord.
- De har strimlat Gorman. - Vad fan betyder det?
Miljontals små flygande rakblad flyter runt på skeppet.
- Löjtnant Johansen tar hand om honom. - Han kommer nog inte att klara sig.
- Vi kommer tillbaka. - Eli överreagerar.
Vi tror att det är samma varelser som Scott mötte på ökenplaneten.
- De måste ha följt med igenom porten. - De var inte farliga. De hjälpte mig.
Han kan ha provocerat dem. Vi vet mer när han vaknar.
Löjtnant Johansen har bett alla att stanna i sina hytter.
De är ingenting mer än en plåga, men vi behöver mer is.
Vi får se vad vi ska göra med dem när vi är tillbaka.
Vi skickar tillbaka släden nu, Rush över.
- Du måste lära dig att hålla käften. - Du kan inte...
När vi väl är i ultrafart, kan det ta dagar innan vi hittar en planet-
-som kan fylla på vårt vattenförråd. Det här är en bråkdel av vad vi behöver.
- Vi behöver mer! - Det betyder inte att du kan...
Sluta uppföra dig som ett barn, snälla!
Vi måste lista ut det här.
Jag sa, "vi."
Jag tycker vi eldar dem. Sätter ihop ett team och tar dem.
- Jag kan uppfinna saker. - Vi behöver jobba tillsammans...
- De kanske svarar med självförsvar. - Såg du vad de gjorde med hans ansikte?
Ja, jag behandlade honom, sergeant.
Vi vet inte vad vi har att göra med, och bränna dem-
-retar dem bara ännu mer. - Vi tar dem med nåt annat.
Vi måste göra nåt. Om vi låter dem dricka allt vårt vatten. Då kommer vi...
Krypen dyker upp och vattnet försvinner. Är jag den enda som ser ett samband?
Nej, men vad ska vi göra åt det?
Sergeant, ditt team går och letar efter alien, moln, kryp, vad vi nu kallar dem-
-och rapporterar tillbaka, okej? Och sergeant? Inget eldande.
- Ja, frun! - Jag har en idé!
Det blir mörkt snart.
- Ta ett steg tillbaka. - Ingenting händer.
Jo, det gör det.
Det är som ånga. Vi kan bara inte se dem.
- När jag först såg dem försvann de. - Så de ökar i antal.
De förbrukar våra resurser utan att veta om det.
Du måste få dem av skeppet.
- Sergeant Greer, kom in. - Jag är lite upptagen just nu.
När vi öppnar vattentanken tar de sig in. När vi hittar huvudsvärmen-
-måste vi spärra in dem. - De är framför mig just nu.
- Reta dem inte. - Nej, om de inte retar mig först.
Rör de sig när du gör det?
De gör det nu.
- Vi behöver en luftsluss. - Det finns ingen i den beboeliga delen-
-av skeppet. - Jag vet vad som ska göras.
Det här kommer inte att räcka så länge.
Kanske Destiny kommer att lista ut att vi har ont om vatten-
-och hittar en planet med sötvatten bredvid stjärnporten.
Vi förtjänar en paus.
Scott!
Scott, kan du höra mig?
Ledsen, sir, isen gav efter.
- Är du skadad? - Nej. Jag är okej, men...
...jag är rätt fastkilad. Väl är det. Det är en lång bit ner.
Klamra dig fast. Jag ska kasta ner en lina.
Här kommer den.
Säg till när du har den.
- Jag har den. - Om du klarar det-
-sätt den under båda armarna och fäst den över bröstet.
- Har du också gjort det här förut? - Ja, åtminstone ett dussin gånger.
Nu vill jag att du drar dig upp. Jag drar från den här sidan.
- Är du redo? - Ja.
Ett... Två... Tre!
Dra! Dra, Scott! Kom igen!
Dra! Dra!
- Hur fast är du? - Rätt förbannat fast.
- Kan du gräva dig ut? - Jag är inte säker.
Det är okej. Det är över nu.
Scott?
- Fortfarande här, sir. - Låt oss tänka över det en stund.
Destiny, det är Young. Vi har en situation här.
Det var ett skalv, och Scott föll genom en spricka i snön.
Han mår bra, men är utom räckhåll. Jag försökte dra upp honom-
-men det kommer att ta tid. Hur går det med den andra rymddräkten?
- Vi slutade arbeta med den. - Okej, det var bara en tanke.
Vi kommer på nåt. Hur är det med er krypsituation?
- Detsamma som förut. - Jag är snart härifrån.
Lycka till. Johansen ut.
Alla ljuger.
Ja, vuxna gör det ibland.
Det är Greer. Det funkar. De rör sig bort från oss, när vi går framåt.
Bra jobbat. Fortsätt med det.
Sänk ner geväret så skjuter jag mig fri?
Då kommer kulorna att studsa.
- Jag kan skära mig loss med skäraren. - Ett hål i dräkten och du död.
- Jag kanske kan ta mig ner. - Nej, det är lika dumt.
"Det är lika dumt, sir. "
Det sista vi behöver är att båda sitter fast här nere.
- Är du okej? - Det slöt sig hårdare. Men jag tror...
Vad?
Jag tror att jag förlorar dräkttryck.
- Jag trodde vi skulle vara i hytterna. - Ja, jag hörde i radion...
Det var ett skalv. Löjtnant Scott föll i en spricka.
- Herregud. - Han är okej. Bara...fast.
- Har de tillräckligt med luft? - Young har det under kontroll.
Jag bara...
...trodde att du ville veta.
Tack.
Ja.
Jag tror att isen rev upp ett hål i dräkten.
- Hur stor reva är det? - Jag kan inte se, men höra det.
Det pyser ut rätt bra.
- En timme som mest. - Gott om tid att ta sig tillbaka.
- Ja, om jag inte satt fast! - Överste, ni måste tänka på-
-den tid ni har kvar nu. - Jag är medveten om att tiden rusar.
- Om du dröjer mycket längre... - Lyssna! Jag hör vad du säger-
-och jag går ingenstans utan Scott. - Vad är det med er?
Ms Armstrong!
- Ni bör gå till er hytt. - Nej, vet du vart du kan gå?
Överste. Jag förstår din önskan att rädda löjtnant Scott.
Självklart, och bara du kan besluta hur mycket tid du har kvar.
Men löjtnant, om överste Young stannar kvar där-
-och försöker befria dig, genom att dra upp dig själv-
-så finns det en chans att han inte klarar sig tillbaka.
Han har rätt.
Håll bara porten aktiv. Vi kommer tillbaka i tid med din is-
-vilket är det enda du bryr dig om. Young ut!
Fan, vad jobbig han är.
Det är Greer. Jag låste in dem.
Stänger ventilationen i det rummet.
Ventilationen är stängd. Det bör vara lufttät.
- Vad gör de nu? - Letar efter en utväg.
Hoppas att de inte hittar nån.
Kom igen!
Sir...
- Överste? - Jag tänker.
Gå. Det är okej.
Nej, det är det inte.
Vi båda vet att du också har gjort det här förut.
- Gjort vad? - Förlorat människor.
För många gånger. Jag gör det inte igen.
- Jag kan inte låta dig göra det. - Du har inget val.
Det här är tredje gången på nästan lika många veckor-
-som du har varit villig att döda dig själv, och det finns en chans att...
...jag inte kommer att finnas för att prata dig ur det igen.
Du är en fin ung officer.
Du har ett stort hjärta.
Jag är inte här för att jag vill dö, utan för att jag inte har gett upp-
-om att rädda dig. Så håll käften och tänk.
De börjar bli förbannade.
Riktigt förbannade.
- Några av dem kom ut. - Va? Hur?
Vi behöver en plan, löjtnant!
Jag kommer dit!
Det är vackert här ute.
Scott...
Löjtnant?
Scott!
Vakna, Scott! Löjtnant. Vakna!
Scott! Du måste vakna, Scott!
Scott, kom igen! Vakna!
Kom igen!
Löjtnant.
Kom igen, jag har dig. Så ja, dra!
Dra, löjtnant. Kom igen, löjtnant.
Okej, jag har dig.
Du är okej.
Hej, Scott, kom igen. Håll ut, grabben.
Vi öppnar dörren, de ger sig på vattnet, vi stänger locket.
- Vem skall göra det? - Jag ska. Jag är inte den med elden.
- Jag låter dig inte... - Det är inte jag som har dödat dem.
- Jag vill ha dig utom synhåll. - Litar du inte på mig?
Nej, det gör jag inte.
Okej.
Eli, jag är redo. Ge oss en fri väg till portrummet.
Spärra av allt annat.
Det är klart.
Om detta inte fungerar, spärra av den här delen från resten av skeppet.
Destiny, det är Young.
Jag är på väg tillbaka med Scott. Kom in.
Okej, släpp ut dem.
Jag har dem!
Ring upp porten. Vi är på väg.
Destiny... Jag är nästan vid porten med Scott. Stäng av den så jag kan...
- ...ringa in... - Vi ska skicka krypen igenom.
Vi har inget annat val.
Du måste gå bort från porten och stå stilla.
De kommer igenom nu.
Ta av hans hjälm.
Hans puls är tunn, men han andas. Ta honom härifrån.
Sergeant Spencer, kliver du över gränsen igen, tar jag hand om dig själv.
Förstått?
Ja, sir.
Jag tror inte han gör det.
Överste, jag måste prata med er om en av era mäns beteende...
- Vi måste gå över nästa ranson... - Jag skulle använda stenarna...
Översten! Översten!
Vid cirka 03:00 skeppstid, dukade korpral Gorman under av skador-
-i ett möte med en främmande existens.
Löjtnant Johansen gjorde allt hon kunde.
Jag tänker hålla en gudstjänst i morgon klockan 16.00.
Hur stänger jag av den?
Svensk text: SSG - SweSUB Group © Barbie_on_Weed och taureane