Destiny. Designet er tydeligvist fra oldtiden.
Opsendt for hundredtusinder af år siden.
Hvor pokker er vi henne?
Adskillige milliarder lysår fra hjemme.
Vi er på et luftskib, men vi aner ikke, hvor vi er i forhold til Jorden.
Dette luftskib er måske den vigtigste opdagelse, mennesket har gjort
siden selve stjerneporten.
De er de forkerte folk på det forkerte sted.
Jeg har en masse sårede folk. Vi må hjemad.
Vi har næsten ikke nok strøm til at tænde hovedsystemerne.
Dette luftskib kan simpelthen ikke få kontakt med Jorden.
Kan du få folk til at lade være med
at aktivere alle de systemer, de kan få fingre i?
Ja.
Vores reserver er væk.
Al vores strøm er væk.
Vores kurs har ændret sig.
Hvad snakker du om, Rush?
Løjtnant, hvad snakker han om?
Lavet af G.Spot for DanishBits.org
Ronald Greer.
Jeg kan ikke tænke mig en bedre måde at gå
fra denne verden til den næste, eller hvad der nu kommer,
end at flyve ind i den stærkeste ting nogensinde skabt,
en stjerne.
I ærens flammehav.
Det kan jeg godt lide.
Det er smukt.
- Er alle her? - Ja.
Må jeg få jeres opmærksomhed?
I har alle hørt om vores situation.
Det er noget skidt.
Jeg gentager faktaene, så vi alle er helt med.
Om en dags tid vil luftskibet ramme en stjerne.
Vi har ikke strøm nok til at skifte kurs.
Vi aner heller ikke, hvordan vi skal kunne styre skibet.
Vi har endnu en dårlig dag.
Så her er, hvad vi gør.
Vi har en transporter, der fungerer.
Vi tror, der er tre beboelige planeter derude.
Vi tror,
vi mener, det intet tilfælde er,
at Destiny sprang fra FTL i solsystemet,
for at give os en chance.
Når vi ved med sikkerhed,
at der er en planet derude til os,
- afholder vi et lotteri. - Hvad?
Vi skriver navnene på 15 personer...
Transporteren kan rumme dobbelt så mange.
Ikke når den er blevet fyldt med forsyninger.
Desuden er der kun livsopretholdelse til maksimum 17.
Du sagde 15.
Jeg vælger selv to af personerne.
To personer med de nødvendige egenskaber
til at flyve transporteren og overleve på planeten.
Jeg kan gætte, hvem de er!
- Ja. - Ja.
Jeg tager mit navn ud af lotteriet.
Dem, der vil slutte sig til mig, fortsæt bare med at tale.
Der er stadig flere timer til, at vi ved,
om de første to er beboelige,
så jeg foreslår, l går tilbage til jeres baser og venter.
Det var alt for nu.
Hvad?
Du burde vælge alle, der stiger ombord på den transporter.
Det er det mest ansvarlige at gøre. Og du burde inkludere dig selv.
Hvis de skal overleve, får de brug for lederskab.
Og en humanressource-dame.
Jeg er ikke hævet over det. Du må gerne overveje mig, ja.
Du skal overveje alle, der kan bidrage til deres overlevelse.
Du skal bare gøre dit job og træffe de nødvendige beslutninger.
Det ville ikke være retfærdigt.
Det ville være mere uretfærdigt at sende de forkerte folk...
Vi er alle de forkerte folk!
Det her er de forkerte folk.
Det er op til dig.
Wow.
Okay.
Okay, hvem skal af sted?
Ud over dig og mig, eller har du ikke tænkt på det?
Vi kan lave en liste.
Opdele dem i egenskaber og styrker for at forøge deres chancer for overlevelse.
Tage alder og køn ind i overvejelsen...
Hvad med bare de folk, vi kan lide?
- Det er ikke det, jeg siger... - Du må gå nu.
At håndplukke to af dem er en undskyldning.
- Du skal gå nu... - Det mest ansvarlige er...
...eller jeg tager dit navn ud af lotteriet.
Det gør jeg måske alligevel.
Lad nu være.
Eli! Du har ikke engang stillet din alarm.
Eli!
Jeg har ikke tid til det her.
Jeg troede, du havde et interview i dag.
De aflyste det. Jeg var oppe hele natten.
Og spillede de åndssvage spil.
Var det dem eller dig, der aflyste?
Seriøst, mor, det er ikke min stærke side.
Du har ingen.
Jeg er sent på den. Vi taler om det senere.
Pokkers.
Jeg håber på at finde en planet og plante noget mad.
Ikke fordi jeg ved noget om landbrug.
Du lyder sikker på, at vi skal af sted.
Ja.
Ja, det er jeg måske.
Har han sagt, han har valgt os to?
- Nej, men det er tydeligt. - Hvordan?
Der er kun to kvalificerede piloter på det her skib, mig og obersten.
- Han fravalgte sig selv... - Det forklarer dig. Hvorfor mig?
- Hold nu op, Chloe, han må vælge dig. - Hvorfor?
Du er en amerikansk senators datter. Han er nok blevet beordret til det.
At være en senators datter hjælper ikke en til at overleve på den planet.
Jeg tror, obersten træffer sine egne beslutninger.
Jeg er ikke en af de to, Matt.
Det burde jeg ikke være.
- Jeg ved ikke, om jeg vil være det. - Sig ikke det.
Der er stadig chance for, at jeg bliver valgt i lotteriet,
men hvis jeg ikke gør det, skal du vide,
at jeg nok har følt mig tættere på dig i de sidste dage,
end jeg nogensinde har over for nogen anden.
- Så hvis det her er farvel... - Det er det ikke.
Det kan det være.
Jeg er glad for, han vælger dig.
Jeg vil have dig der.
Ja, men...
Hvad er oddsene? En til fem, en til seks?
Noget i den retning.
Vi får se.
Så hvordan får I den ud af skibet?
Med fjernbetjeningen, når transporteren letter.
Vi får måske et sidste kig på Destiny
udefra, før den kommer ud af rækkevidde.
- Hvad laver I her? - Vi har hørt om din besked.
Den begyndte faktisk som en dokumentar.
Vi vil gerne være en del af den.
Jeg tænkte, I havde travlt.
Eli, du ved godt, at chancen for at finde en Kino herude...
Er lig nul. Lad os gøre det alligevel.
Lad os gøre noget.
Lad os efterlade noget af os selv.
Hvem er først?
Jeg er Chloe Armstrong. Jeg er 23,
og jeg ville bare sige, at min far gav sit liv,
sådan at vi alle kunne leve én dag til, og det gjorde vi.
Én dag.
Undskyld, har du ringet?
Ja.
Den første planet er for kold.
Frossen metan.
Den anden er for varm.
Den tredje
er bag stjernen i øjeblikket.
For langt væk til at kunne afgøre beboeligheden.
Hvornår ved vi mere?
Det er lige meget. Vi har intet valg.
Vi skal sende transporteren af sted, før vi kan komme tæt nok på.
Oddsene er dog gode.
Dens kredsløb er mellem de andre to.
The Goldilocks Zone, kalder de den.
- Ikke for varm eller for kold. - Nej. Den er helt rigtig.
Hvad hvis brugte motorerne fra transporteren
til at skubbe Destiny ud af sin kurs?
Det er godt tænkt,
men jeg er bange for, jeg allerede har tjekket tallene,
og uden at komme ind på fartændringer og vægtratioer, så...
- Aldrig i livet. - Nej.
Hvornår sender vi transporteren af sted?
Vi kan vente et par timer mere, men jeg tror ikke,
den ekstra tid giver os anden information, end vi allerede har.
Så snart transporteren er læsset.
Oberst Young.
Hvis du havde overvejet mig som en af de to,
så lad være.
Hvorfor?
Det her luftskib...
At komme herhen var min skæbne.
Mit livs arbejde er her,
ikke at forsøge at overleve på en sten
med en flok fremmede.
Du kan faktisk fjerne mit navn helt fra lotteriet.
Rush, jeg indser, at jeg skulle have lyttet til dig tidligere.
- Nej, jeg var ikke mig selv. - Du havde dog ret.
Det ville ingen forskel have gjort.
Må jeg spørge dig, om hvem du vil vælge?
Løjtnant Scott og Johansen.
Jeg havde gættet på Scott og Greer. Gårsdagens helte.
- Jeg krydser fingre for Greer. - Det kan du nemt arrangere.
- Mener du, at jeg skal arrangere lotteriet? - Ja.
Nej.
Der vil alligevel være dem, der tror, du har gjort det.
Jeg hedder Camile Wray.
Min alder kommer i dig ved, Eli.
Hvis...
Hvis nogen finder det her inden for de næste 40 år,
så sig til Sharon,
at min sidste tanke var på hende.
Navnene på alle personer i det her rum
er skrevet ned på et af disse stykker papir.
Dr. Rush og jeg har valgt at ekskludere os selv.
Hvis nogen har det på samme måde, kan de sige det nu.
Hvis ens navn bliver valgt, skal man gå direkte op ad denne trappe
til transporteren, hvor man mødes af to personer,
som jeg allerede har valgt.
Løjtnant Scott har træning som pilot,
og T.J.s evner som læge vil være essentielle på planeten.
Hvis ens navn ikke bliver valgt,
skal man blive her, indtil jeg får bekræftet, at alle 15 er ombord,
og at transporteren bagerste lem er sikret.
Er der nogen, der vil sige noget?
Luftmand Becker.
Af sted.
David Walters.
Camile Wray.
Løjtnant James.
Dr. Park.
- Sid ned og tag bæltet på. - Javel.
Hr. Brody.
Sergent Riley.
Og dr. Boone.
Det er 15. Vi er nu færdige.
- Der er plads til flere ombord. - Spence, du skal tie stille.
Kom nu, folkens! Hvis vi ikke gør noget nu, er vi færdige!
Han har ret, vi må gøre noget. Vi må...
Jeg vil nødigt gøre det mod nogen anden,
men jeg er nødt til det.
Det var det.
Vi fuldtallige.
Det er Scott. Alle er ombord.
Den bagerste lem er sikret.
Tæl ned fra 60, løjtnant.
Nogle af os vil gerne se jer tage af sted.
Forstået.
Vi frakobler landingsbøjlerne.
Kino'en sender billeder tilbage.
Det er Scott. Vi er på vej væk.
Det ser godt ud, løjtnant.
Vi er nok uden for radiorækkevidde,
inden vi sætter hoveddrevet i gang,
- vi vil tænke på jer. - I lige måde.
I lige måde.
Matthew, T.J.,
pas godt på dem.
Der er den.
Er det Destiny?
Tak, Eli.
Jeg havde aldrig troet, jeg ville komme til at se skibet udefra.
Jeg tror, jeg går en tur.
- Hvordan lyder det, sergent? - Som en god idé.
Jeg er i mit værelse i mellemtiden.
Jeg har 100 sider tilbage af en middelmådig bog.
Eli, jeg...
Jeg er ked af, jeg involverede dig i det.
Det er jeg faktisk ikke.
Endnu.
Jeg bliver nok ked af det, når dagen er omme, men...
Vi har ikke så længe tilbage, vel?
Nej.
Hvordan vil det ske?
Der vil være turbulens fra solarvinden,
langt værre end vi tidligere har oplevet.
Varme, selvfølgelig,
og intens tyngdekraft.
Jeg tror, skibet vil blive revet fra hinanden, længe før vi når stjernen.
Forhåbentligt går det hurtigt.
Og selv om jeg ikke tilgiver den slags opførsel
på nogen måde, må jeg sige,
at Telfords ansigtsudtryk, da du stoppede ham, var uvurderligt.
Fuldstændigt chokeret.
Han blev overrasket, ja.
Man kan sige, du endda slap af sted med det.
Jeg er bare...
Undskyld, at jeg...
At jeg skuffede dig.
Du er en god mand, sergent. Det ved jeg.
Desuden havde det svin fortjent det.
Ja, det havde han.
Vi ses.
Rør, Ronald.
Du går bare i gang, når du er klar.
Ja, nej, jeg har styr på det... Kan du vente udenfor, Eli? Tak.
Hej, Emily, jeg...
Jeg ville bare sige...
Du ved.
Hvor er alle henne?
Alle de sjove folk er her.
Vor Fader, du som er i himlene,
helliget blive dit navn.
Komme dit rige, ske din vilje,
som i himlen således også på jorden.
Giv os i dag vort daglige brød. Og forlad os vor skyld,
som også vi forlader vore skyldnere.
Og led os ikke ind i fristelse...
Hvad?
Ingenting, jeg... Jeg indså, at klokken er over midnat.
Betyder det, at de har ramt solen?
Nej, slet ikke.
Det er hans fødselsdag. Det er det, han mener.
Tillykke.
Tak.
Hr. Brody, vil du komme herop et øjeblik?
Du skal bekræfte en spektrografisk analyse for mig.
Oxygen, nitrogen, vand.
Kun antydninger af CO2.
Hvad?
Det betyder, der ikke er meget planteliv.
Det betyder også, at termometret ikke er særlig meget over nul.
Men vi kan overleve, ikke?
Ja. Det bliver fint.
Ja!
Hvorfor er vi så glade?
Vi skal leve videre, Eli.
Hvad med turbulensen og varmen og døden?
Nej. Alt det ville allerede have været sket.
- Skjoldet beskytter os. - Men du sagde, der ingen strøm var.
Det var jeg helt sikker på,
og jeg har aldrig været så glad for at have taget fejl.
Lyset er lige kommet tilbage i mit værelse.
- Hvad foregår der? - Vent.
Oberst!
Du har ret! Systemerne kommer tilbage overalt på luftskibet.
Det rygtes, at vi stadig er her.
Det er vi også.
Destiny havde brug for alle strømreserverne
- for at beskytte sig selv og os... - Folkens?
Vi er inde i stjernen.
Det kan ikke passe. Vi taler om tusinder af grader.
Vi har lige fløjet igennem koronaen, som er endnu varmere,
for ikke at nævne magnetfelterne og tyngdekraften.
Det er det, Destiny ville fra det øjeblik, den gik ind i stjernesystemet.
Siger du mig, den fløj ind i solen med vilje?
- Ja. - Hvorfor?
For at få genopfyldt sine reserver.
- Siger du, at det her luftskib... - Det her luftskib
får energi fra selveste stjernerne.
Solardrevet, bogstaveligt talt.
Der er ingen anden forklaring.
Motoren er slået til igen. Vi trækker os ud af det!
Transporteren. Vi må kalde dem tilbage.
Vi har ikke fået forbindelse til dem endnu.
Jeg arbejder på sagen.
Find ud af det, inden vi når til FTL...
- Masser af tid. - Vi kan ikke lade dem strande.
Det er et godt tidspunkt for dig at stole på, at jeg kan løse problemet.
Jeg sætter os i det høje kredsløb
og bruger lidt tid på at lede efter det bedste sted, før vi går ned.
De er væk.
Jeg tror næsten, at de måske er de heldige.
- Lad nu være, T.J. - Den planet er en sten.
Jeg sagde stop det nu.
Okay, så kører vi.
Det er Young, kom ind.
Lige der!
Det er Scott. Hvordan pokker...
Vi er lige så overraskede som dig.
Jeg forklarer det senere.
I må komme tilbage ombord.
Se, der er den!
Forstået. Scott ude! Hørte alle det?
Ja!
Vi kan se jer, Destiny. Vi planlægger en opsamlingskurs nu.
Oberst, stå på stand by. Brody, kom her.
- Hvad er det? - Jeg ved det ikke endnu.
Læser jeg det her korrekt?
Det må være en spøg.
Vi er så tæt på, at man kan røre den. Den er der!
Hvad foregår der, løjtnant?
Destiny accelererer væk fra os.
Vi kan ikke matche den.
- Oberst, vi har et problem her. - Hvad er det?
Vi kan se jer, men transporterens computer kan ikke komme med
en opsamlingsløsning. Destiny accelererer for hurtigt.
Jeg forsøger at gøre noget manuelt,
men vi kan ikke løse problemet. Vi kan ikke komme tæt nok.
- Er I på fuld kraft? - Jeg giver fuld gas med det samme.
Det vil ikke være tilstrækkeligt.
I må have ekstra motorer eller noget...
Det er ikke en F-16, Eli! Det er et luftskib.
Er der noget, vi kan gøre for at hjælpe?
Kan man på nogen måde sænke farten på Destiny?
- Det ville løse det. - Nej.
Vi er løbet tør for idéer.
Kom nu.
Løjtnant,
jeg vil have, at du styrer direkte mod planeten.
Vi sender dig den præcise kurs om lidt.
Nej. Planeten er en sten.
Vi vil hellere løbe risikoen...
Gør, som jeg siger, løjtnant. Vi har ikke meget tid.
For at kunne nå stjernen
brugte Destiny atmosfæren til sænke farten.
Jeg foreslår, at løjtnant Scott udfører en slangebøsse-manøvre
rundt om planeten for at gøre præcist det modsatte.
En tyngdekraftsstigning for at få fart.
Det burde sætte Destiny direkte ind i vores bane.
Vi er alle med på den idé, doktor. Giv mig kursen og hastigheden.
Planeten er ved at være ret stor i vinduerne her.
Et øjeblik.
Jeg har det.
Eli, der er mange variabler her. Er du sikker på det?
Matematikgeniet.
- Send det. - Okay.
- Jeg sender den nye kurs nu. - Vil det virke?
Det bliver tæt.
Alle sammen, hæng i.
Det er dem.
Hvorfor ser jeg det her på tv?
Vi får kun ét forsøg her.
Gid, det ikke var min første gang.
Der er de.
I har arrangeret det for os.
- Det går fint. - Nej, det gør ikke.
Vi nærmer os dem for hurtigt.
Løjtnant, vores relative hastighed er for høj.
Medmindre I kan matche vores hastighed, styrter I ind i skibet.
Det her er alt, hvad vi kan.
- Den kommer ret hurtigt efter os! - Jeg ved det.
- Vi må komme ind fra venstre! - Lidt mere den her vej.
Vi skal bruge mere fart.
Affyr manøvreringestødere.
- Det gør måske nok forskel. - Ja.
Hovedmotorer slået fra.
Stødere affyret.
Landingsbøjler sat ud.
Vi er stadig uskadte!
Godt gået.
Vi er på vej ned.
Du sagde lige, det var som en arm. Det var det, du sagde.
Men jeg var helt seriøs med det.
Det var den værste landing, jeg nogensinde har set.
Hvad? Jeg lavede næsten ingen buler!
Den skurrende støj!
Der er minimum en lang ridse på bunden.
Jeg sender dig derud i en rumdragt for at ordne det lige nu.
Vi får brug for noget
højtemperatursrummaling til Scott.
Jeg har vist fundet noget.
Dr. Rush, sid ned.
De to har endda været i bad.
- Nej, tak. - Kom nu, vi skal fejre det.
Fejre hvad? At vi er tilbage, hvor vi startede?
Kom nu, sid ned, Rush.
- En anden gang. - Godt så, Becker,
giv ham en dobbelt ration. Han fortjener det.
- Hvorfor det? - Jeg er i godt humør.
Skal vi belønnes, når du lyster det?
Nej, nej... Stop nu bare.
Vil du have begrundelser? Jeg skal give dig tre.
Du havde ret angående strømsituationen.
Ikke rigtig.
Du oprettede forbindelse til transporteren.
Vi må få de forsyninger tilbage.
Du fjernede dit navn fra lotteriet.
Det gjorde du også.
Jeg var skadet. Du ofrede dig rigtigt.
Medmindre du godt vidste,
at Destiny nok skulle klare sig.
Skål, alle sammen.
Glem det nu bare.
Han vidste det ikke. Jeg så hans ansigt.
- På ingen måde. - Nej.
Hvad nu hvis han gjorde?
Han har ret. Bare glem det.
En masse arbejde.
DANISH