Glinda! Kako zelo je mrtva?
Ker je toliko govoric in ugibanj,
naj vam povem celo zgodbo.
Po zmajskem časomeru se je stopila ob 13. uri.
Zaradi vedra vode, ki ga je vrgla deklica.
Ja, Zlobna čarovnica z Zahoda je mrtva.
Dobra novica! Čarovnica je mrtva!
Dobra novica! Cmokci, zbudite se!
CMOKIJA
Pridite ven! Ni je več!
Dobra novica! Zlobna čarovnica je mrtva!
Dobra novica.
Mrtva je! Čarovnice z Zahoda ni več.
Najzlobnejša čarovnica, sovražnica vseh in vsakega
je mrtva!
Dobra novica!
Bodimo veseli.
Poglejte! Glinda je!
Bodimo hvaležni.
Radostimo se, da dobrota je ukrotila
tisto, ki nas zlobno je pestila.
Zdravo. -Glinda.
Me je lepo videti, mar ne?
Dragi Ozovci, naj jasno povem.
Ja.
Zlobna čarovnica z Zahoda je mrtva.
Mar ni lepo, ko vemo,
da bo dobro premagalo zlo?
Da resnica, v katero verjamemo vsi,
prej ali slej
laž preživi.
To verjamemo jaz in vi.
Za zlobnico nihče ne bo žaloval.
Nihče ne joče, ker se vrnila ne bo.
Nihče ji lilije na grob ne bo dal.
Poštenjak jo le zaničuje glasno.
Otroci se vse življenje učijo,
kaj zamudimo, ko se ne vedemo prav.
Dobrota ve,
da zlobnež je osamljen.
Dobrota ve,
da zlobnež umre sam.
Zato vsak, ki zlobi se preda,
nima nikogar, iz družbe je pregnan.
Dobrota ve,
da zlobnež je osamljen.
Dobrota ve,
da zlobnež joče sam.
Nič ne bo žel, četudi je sejal.
Spal bo tako, kot si je postlal.
Gdč. Glinda. -Ja?
Zakaj se zloba sploh zgodi?
Dobro vprašanje. Marsikoga zmede.
Se človek rodi zloben? Ali mu zlobo vsilijo pozneje?
Navsezadnje je bila nekoč otrok.
Imela je očeta, ki je bil imenovan za guvernerja Cmokije.
Na zbor grem, draga. -In mamo, kot jo ima marsikdo.
Hudo mi je, da te puščam samo.
Nič hudega, saj je le za eno noč.
Vedi, da si vedno v mojem srcu,
kadar moram proč.
Imela sta skrivnosti kot vsaka družina.
Še malo spij, moja temnooka lepotica.
V mestu sem samo nocoj.
Spij še požirek zelenega napoja,
poveseliva se, mladenka moja.
Še en požirek, krasotica,
potem bom tvoj.
Eno je pripeljalo do drugega, kot se pogosto zgodi.
Od trenutka, ko se je čarovnica rodila, je bila…
Dulcibear!
Drugačna.
Prihaja. -Zdaj?
Otrok prihaja. -Pa kako!
Že vidim nos. -In usteca.
To bo zdrava, krasna, lepa…
O, ljubi Oz! -Kaj je? Kaj je narobe?
Kako je to mogoče? -Res sem zmeden.
Otrok je grozljiv. -Celo obscen!
Kot žaba, praprot, zelje, otrok prav nenaravno je…
Zelen.
Odnesite to.
Odnesite to!
Je že dobro, malčica.
Skrbeli bomo zate.
Zato jo je vzgojila njena varuška Dulcibear.
Večja je bila, večji so bili izzivi zanjo.
Dulcibear. -Že grem, guverner.
Pikica, pazi na sestrico. Samo za en tik ure.
Nessarose, nič ne skrbi. Tukaj sem.
Ti pokažem nekaj čudovitega? -Ja.
V knjigi je vse o Čarovniku iz Oza.
Veš, kako je prišel sem? -Ne.
Z neba. Z balonom. Vidiš?
Potem je zgradil mesto iz smaragdov, ker jih obožuje.
Čeprav so zeleni. Nessa, ti povem skrivnost?
Če ga srečaš, ti izpolni največjo željo.
Throppova Elphaba zelena je kot žaba.
Nekdo naj ji potrdi, da vsak dan bolj smrdi.
Zelena in grda. -Zakaj je tako zelena?
Od kod si prišla? Ne spadaš sem.
Zelena je kot drevje.
Nehajte!
Elphaba. Elphaba Thropp!
Kaj si zdaj ušpičila? Je že dobro. Pridi k očku. Sestro si spravila v jok.
Pojdiva po lep kos torte za lepo deklico.
Je že dobro, pikica. Ne bi smel kriviti tebe.
Dulcibear.
In tako… Gotovo ni bilo lahko.
Za zlobnico nihče ne bo žaloval.
SMRT ČAROVNICI!
Končno je napočil njene smrti dan.
Končno spet v deželi vlada radost.
Dobrota ve,
da vemo, kaj je dobrota.
Dobrota ve, da zlobec umre sam.
Osamljena je umrla. -Gorje vsem tistim…
Gorje vsem tistim, ki teptajo, kar je prav.
Zdaj vidijo,
da za zlobnimi nihče ne bo žaloval.
Dobra novica.
Za zlobnimi nihče ne bo žaloval.
Dobra novica.
Za zlobnimi nihče ne bo žaloval.
Zlobnica.
Ja.
No, bilo je prijetno. Lahko si predstavljate,
da sem zaradi Čarovnikovega nepričakovanega odhoda zaposlena.
Če nimate več vprašanj, bom odšla.
Glinda! Si bila res njena prijateljica? -Kaj? Samo trenutek.
Kaj? -Si bila res njena prijateljica?
Prijateljica?
Ja.
Mislim, poznala sem jo.
No, najini poti sta se križali.
V šoli.
Toda razumeti morate, da je že dolgo tega.
ŽLEHTNOBA
1. DEL
UNIVERZA SHIZ
Živjo. -Galinda je!
Zelo sva ponosna nate! -Hvala. Rada vaju imam. Ne pozabita,
to ni "zbogom", ampak "nasvidenje".
Imaš vso prtljago? -Ja.
Boš pisala? -Bom. Rada vaju imam. Čas je.
Vaju že pogrešam. Atek, vkrcaj se.
Neskončno me bosta pogrešala. -Moja dva sploh ne vesta, da sem odšel.
Jaz sem Boq. Iz Cmokije sem.
Vem, da se še ne poznava, ampak… -Veš, kaj mislim, Bick?
Ime mi je Bick… Boq.
Da so neznanci samo ljudje, ki jih še nisem srečala.
Adijo.
Čaščeni hodniki in obraščeni zidovi,
najponosnejši pogled izza šolskih miz.
Ko lasje nam bodo sivili,
bomo ponosni, kaj smo se naučili,
ko smo hodili na dobri stari Shiz.
Na dobri stari…
Stari
Shiz. -Dobri stari Shiz.
O, Oz! -Kaj je? Kaj zijaš?
Imam kaj med zobmi? -Ne, samo…
Zelena si.
Pa sem res.
Prav, takoj razčistimo. Ne, nimam morske bolezni.
Ne, kot otrok nisem jedla trave. In ja, od nekdaj sem zelena.
No, vsaj meni je zelo žal,
da si bila prisiljena živeti s…
Tem. -Tako?
Ja.
Nameravam diplomirati iz čaranja.
Če bi kdaj hotela rešiti…
Težavo.
Ti mogoče lahko pomagam.
Kako je dobra. -Dobra si. Radi te imamo.
Hvala.
Je že v redu. -Pomoč ponujaš nekomu, ki ga ne poznaš,
z veščinami, ki jih nimaš. Gotovo so vsi primerno očarani.
Mar mi je, kaj mislijo drugi.
Ni ti mar. -Kaj?
Ni ti mar, kaj mislijo drugi. Čeprav dvomim.
Elphaba. Elphaba Thropp.
Moja mlajša sestra Nessarose. Kot vidiš, je sprejemljive barve.
Nehaj zganjati cirkus.
Samo prijazna sem bila. -Ja. In dobra.
Sem kaj narobe rekla?
Kako se je zdelo? -Ne vidim barve.
Deklica moja zlata. -Oče.
Poslovilno darilo.
Mamini čevlji z dragulji.
Da bodo vsi videli, kako lepa si od glave do nog.
Hvala. Najlepša hvala. Krasni so.
Dal jih bom k tvoji prtljagi. -Seveda.
Ne bi smela tako jezikati. -Ne, ne bi smela.
Danes je… -Začetek tvojega novega življenja.
Novi prijatelji. Nove knjige.
Vesela sem zate. -Pogrešala te bom.
Ne boš. Preveč boš uživala.
Vsi novi dijaki Shiza, zberite se na dvorišču.
Ne pomagaj. -Ne pomagaj.
Zmogla bo.
Vsi novi dijaki Shiza, zberite se na dvorišču.
Živjo. Me veseli. -Tudi mene.
Pojdiva domov.
Pojdi z njo. -Kaj?
Samo da se varno namesti v sobi. Poskrbi, da bo imela vse potrebno.
Oče, sama bo skrbela zase. Ne morem… -Jezik za zobe. Ubogaj me.
Če se ji bo kaj zgodilo…
Hvala za vaš prispevek univerzi.
Predstavitev učiteljskega zbora zaključujemo z učenjakoma,
uglednima strokovnjakoma na področju gozdarstva in kmetijstva,
ter prof. Mombi, učiteljico biologije,
in seveda vodjo zgodovinske katedre dr. Dillamondom.
Če odmislimo enkratnega Čarovnika,
je prava magija postala vse preveč redka.
Zato nam je v čast, da imamo dekanko magičnih študij
madame Morrible.
Bi lahko…
Ne… -Ježeš, res je ona.
Dobrodošli, novi učenci. Čestitam, da ste sprejeti na Shiz.
Naj boste študirali pravo, logiko ali jezike,
vem, da govorim v imenu celega učiteljskega zbora,
ko pravim, da gojimo največje upe.
Za nekatere med vami.
Gdč. Coddle, izvolite.
Jaz sem gdč. Coddle, ravnateljica Shiza.
Tu je napisano, v kateri dom in sobo ste dodeljeni.
Srečno in dobrodošli na Shizu.
Pozdravljeni, madame Morrible. Galinda Upland. Visoka Uplandova.
Če gre za dodeljeno sobo… -Hvala, dodelili so mi zasebni apartma.
Gre za mojo prijavo na vaš seminar.
Morda se spomnite mojega eseja? "Ali mora biti čarobna palica koničasta?"
Dragica, seminarja nimam vsak semester.
Če pa bi se pojavil kdo izjemen…
Ja, zato sem hotela govoriti z vami.
V stiku bova. -Tukaj si.
Gdč. Nessarose, ne? -Ja.
Guvernerjeva hči?
Kako tragično lepa si.
V veliko čast mi je, da…
Jaz sem druga hči. Lepo tragična.
Druga hči? -Elphaba. Kaj delaš?
Niso mi povedali.
Vem. Samo… -Brez skrbi.
Samo majcena zadrega je.
Našli bomo kotiček, da te bomo skrili. Hočem reči, namestili.
Ne bo treba. Nisem vpisana. -O, dobro.
Zakaj si še tu? -Oprosti. Oče je vztrajal…
Guverner je jasno izrazil skrb za tvojo sestro.
Počakajte.
Zagotovi mu, da mi ji bo v čast pomagati.
Ne potrebuje pomoči. -Samo sobo moram najti.
Sama te bom odpeljala tja. -Gdč. Coddle…
Vse osebje ti je na voljo noč in dan. -Obljubila sem očetu. Ne, gdč. Coddle.
Sama zmore. -Sedem dni na teden, 365 dni…
Ne razumete. Stojte!
Pustite jo!
Ne!
To je bila priložnost zame. Nov začetek.
Žal mi je, Nessa.
Nisem… -Magija je samo poskus uma,
da bi razumel nemogoče.
Ja, jaz sem to naredila.
Da bi vas pripravila, da morate na Shizu pričakovati nepričakovano.
Si videla? -Ja.
Mora me sprejeti na svoj seminar.
In ko že govorimo o nepričakovanem…
Kdo bi se ponudil, da bo delil sobo z…
Madame Morrible… -Hvala, dragica.
Zelo velikodušno. -Kaj?
Gospodična? -Elphaba.
Elphaba.
V sobi boste skupaj z gdč. Galindo. -Kaj?
Pojdite, vsi. Pojdite.
Pojdite. In vi…
Pridite z mano. -Seveda.
Ne vi.
Vi.
Osebno vas bom učila. Drugih ne bom sprejela.
Najlepša hvala.
Kaj se je zgodilo? -Kaj se je zgodilo?
Nekaj je zelo narobe.
Nisem dosegla svojega.
Leči moram. -Ja.
Primi jo.
Greva, greva. -Primi jo.
Kako? -Potrebujem pecivo. Pecivo!
Hvala, da ste me krili. In cenim velikodušno ponudbo.
Toda oče ne bo dovolil.
Prepustite ga meni. Takoj bom govorila z njim.
Kako dolgo že imate ta talent.
Talent? Ne. Nekaj…
Nekaj me prevzame.
Tega ne morem obvladovati. In takrat se zgodijo slabe stvari.
Če bi se naučili prav uporabljati svoje moči…
Gdč. Elphaba.
Dolga leta sem čakala, da tak dar bi se pojavil.
Slutim, da Čarovnik za magičnega velikega vezirja vas bo postavil.
Čarovnik?
Draga moja, takoj mu bom pisala,
da za vas izve vnaprej.
Pri takem talentu, kot je vaš, možnosti so brez mej.
Če boste delali trdo,
vam bo dobro šlo.
Dobrodošli na Shizu.
Vidiva se pri pouku.
Se je res zgodilo? Sem razumela prav?
Ta čudna sila, ki sem jo dušila in skrila,
je talent, ki me morda bo odpeljal do Čarovnika,
če se bom izkazala.
Zato bom tako ravnala.
Ko srečala bom Čarovnika, ko se bom dokazala,
srečala bom Čarovnika, to od rojstva sem čakala.
Pri vsej svoji modrosti ne bo ga zaslepil moj ten.
Mislite, da je neumen? Ali kot Cmokci pogled ima omejen? Ne.
Rekel mi bo: "Vidim, kdo si. Zaupanja vredno dekle vranjih las."
Tako bova začela,
Čarovnik in jaz.
Ko si pri Čarovniku, čisto drugače živiš.
Ko si pri čarovniku, nikomur se čuden ne zdiš.
Oče ni več neponosen,
sestra se te ne sramuje,
ves Oz te mora imeti rad, če te Čarovnik v zvezde kuje.
In ta dar ali prekletstvo, ki v meni živi, morda za odgovor napočil bo čas,
ko delala bova skupaj,
Čarovnik in jaz.
In nekega dne mi bo rekel: "Elphaba, nihče ti ne sega do kolen.
Mar ne bi mladenka tako dobrega srca morala biti taka tudi navzven?
In ker so tukaj vsi s tvojo barvo neumno obsedeni,
bi sprejela nov izziv?
Rad bi te odzelenil."
In čeprav mi to ni mar, "Zakaj ne?" bom rekla na glas.
O, res bova izjemen par,
Čarovnik in jaz.
Ja, res bova izjemen par, Čarovnik in…
Brez meja.
Moja prihodnost je brez meja.
Uzrla sem vizijo, skoraj kot prerokba se zdi.
Vem, noro zveni.
In res preveč jasna ni.
Vendar prisežem, nekega dne ves Oz bo slavil
dogodek,
ki v zvezi z mano se bo zgodil.
S Čarovnikom bom stala tam,
z občutki, ki jih še nisem čutila.
In čeprav ne bom pokazala, od sreče bi lahko se stopila.
Tako bo vse moje življenje.
Ne bom trpela, dokler se mi ne izteče čas. Tako me bodo spoštovali,
da ob pogledu name bodo kričali.
Za pol najboljše ekipe, kar so jih v Ozu poznali.
Čarovnik
in jaz.
Vstopi.
Kmalu bodo dostavili preostalo prtljago.
Res misliš, da je tako prav?
Sploh ne. Obljubili so mi zasebni apartma. Ampak hvala, da si vprašala.
Počakaj. -Kaj? Samo…
Samo vrata sem hotela zapreti.
Jih lahko ne? Žal mi je, ampak uživam v zraku.
Razumeš?
Naredila sem ti prostor.
Tukaj. Tu notri.
KRASNO!
Krasno je.
Ni za kaj. Sostanovalka to naredi. Menda.
V zameno bi morda lahko…
Kaj, na primer… Pri madame Morrible zastavila dobro besedo zame? Velja?
Ti si povzročila tisto. Vem, da si. -Slišala si madame Morrible.
Kako ti to uspe? Povej, prosim. Znam varovati skrivnost.
Prav. Bodi taka. Ampak je zelo sebično.
Prijazno sem vprašala in pustila sem ti predal…
Ne vem.
Tako. Uživaj v zraku.
Draga najdražejša mamica in atek…
Dragi oče. Hvala, da si mi dovolil ostati.
Uganita.
Kar zadeva prošnjo, da bi se preselila k Nessi…
Ne slišim vajinih ugibanj, ker je to pismo.
Vem, kako zelo si želi biti…
Zato bom kar povedala.
Prišlo je do zapleta, kdo bo bival kje.
Seveda za Nesso bom skrbela. -Seveda bom prebolela.
Ker drugega ne smem reči na glas.
Ja. Prišlo je do zapleta.
Moja sostanovalka je…
Neobičajno in izjemno nenavadna.
Ni besed, da bi jo opisala.
Svetlih las.
Kaj je ta nenaden občutek? Ne poznam ga še.
Občutila sem ga, ko uzrla sem te.
Srce razbija. -Glava boli.
Obraz rdi.
Kakšen občutek je to? Kot ogenj me žge.
Ima ime?
Ja.
Prezir. Neprikrit prezir.
Tvoj obraz.
Tvoj glas. -Tvoj razcapan frotir.
Reciva le, da preziram vse.
Vse, naj še tako majhno je, povzroči, da srh oblije me.
Ko prežema me prezir,
me nenavadno veseli, da tako se studiš mi.
Čist je in močan.
Čeprav me hitro je prežel,
dvomim, da bo izhlapel.
Prezirala te bom
do smrti noč in dan.
Galinda, tako dobrih, kot si ti, je premalo.
Kako vzdržiš? Meni bi se zmešalo.
Živa groza je! Lisica!
Ne maramo predsodkov, ampak Galinda, ti si mučenica.
No…
Vse to so preizkušnje.
Uboga Galinda, sobo deli z nekom, ki tako gnusen se zdi.
Vedi pa, da na tvoji strani smo vsi.
Delimo tvoj prezir. -Kaj je ta nenaden občutek?
Ne poznam ga še.
Občutila sem ga, ko uzrla sem te.
Srce razbija. Glava boli. -Recimo le,
da preziramo vse. -Kakšen občutek je to?
Vse, naj še tako majhno je. -Ima ime?
Povzroči, da srh oblije te. -Ja.
Prezir. -Prezir.
Nenavadno me veseli. -Prezir.
Da tako se studiš mi. -Prezir.
Čist je in močan. -Močan.
Čeprav me hitro je prežel,
dvomim, da bo izhlapel.
Večno te prezirala bom. -Prezir.
Iskreno in globoko.
Prezirala te bom
do smrti noč in dan. -Prezir. Neprikrit prezir.
Dobro, dobro, umirite se.
Gospe in gospodje, umirite se. Tišina!
No, prebral sem vaše zadnje eseje
in osuplo sem opazil rahel napredek.
Hvala.
Čeprav smo nekateri še vedno pozornejši na obliko kot na vsebino, gdč. Glinda.
Pravzaprav Galinda. Z "Ga". -Ja, seveda.
Glinda.
Ne… -Niti približno.
Ne razumem, kaj vas muči. Vsi drugi profesorji prav izgovorijo.
Mogoče se dr. Dillamond ne ukvarja le s tem, kako izgovoriti tvoje ime.
Mogoče ni tak kot vsi drugi profesorji.
Mogoče smo nekateri preprosto drugačni.
Očitno iz artičoke puhti para.
Ojej. -Najslabši način, kako skuhati artičoko.
Tišina, prosim. Prosim!
Ja, koze nimamo sprednjih zgornjih zob,
kar je razlog za izgovarjavo, gdč. Glinda.
Veste, nekateri smo res drugačni.
Morda ste opazili, da sem eden zadnjih živalskih profesorjev na Shizu.
Sicer ne odobravajo pogovorov o tem pri pouku,
toda v vsem Ozu so nastopile velike spremembe.
Dežela zavrača živalsko kulturo.
Toda nekoč, pred vašim rojstvom, je bilo življenje v Ozu drugačno.
Takrat si lahko na teh hodnikih slišal snežnega leoparda, ki rešuje enačbo,
ali antilopo, ki pojasnjuje sonet.
Kdaj in zakaj se je to spremenilo? -Kolikor sem prebrala, med veliko sušo.
Halo. -Dvigni roko.
Točno.
Hrane je bilo vse manj. Ko so ljudje lačni in jezni,
začnejo iskati… -Grešnega kozla.
Tako je, gdč. Elphaba.
Ja, gdč. Glinda? -Ga-linda.
Galinda. Galinda.
Zakaj neprestano govorite o preteklosti, namesto da bi nas učili zgodovino?
Ker preteklosti ne moremo ubežati. In tvegamo, če jo ignoriramo.
Preteklost pojasnjuje sedanje stanje.
Na primer, če si ogledamo ta časovni tok…
ŽIVALI MORAJO BITI TIHO
Kdo je odgovoren za to?
Vprašal sem, kdo je odgovoren za to.
Prav, lahko greste.
Pojdite, sem rekel!
Dr. Dillamond. -Gdč. Elphaba.
Gdč. Elphaba, ni treba…
Hvala. Zelo ste prijazni.
Ni slabo.
Mak je moj najljubši cvet. -Tudi moj.
V teh mračnih časih me razvedri.
Gdč. Elphaba, prosim. Pojdite k prijateljem.
Je že v redu, nimam jih. -No, mogoče enega.
Še enkrat.
Zaprte oči. Nožni prsti pokrčeni.
In zdaj…
Dvigni kovanec, da bo lebdel.
ČAROVNIŠKE ŠTUDIJE
Nič hudega. To terja čas.
Menda se je pri dr. Dillamondu danes zgodilo nekaj neprijetnega.
Gotovo te je zelo razburilo.
Nekdo je namenoma napisal tiste grozne besede, da bi jih on videl.
Ko bi vsaj lahko… -Kaj?
Kaj si želiš?
Da bi lahko kaj naredila. Ker nikogar…
Nikogar… Kaj?
Nikogar ne bi smeli zaničevati. Ali se mu posmehovati.
Ali ga gledati zviška.
Ali mu reči, naj ne jezika in naj bo tiho.
Izjemno. Preprosto izjemno.
Ko se boš naučila izkoriščati svoja čustva,
zate ne bo več meja. Lahko te pripelje do samega Čarovnika.
Lahko noč, dr. Dillamond. -Adijo.
Dr. Dillamond! Ste odkrili, kdo…
Še en incident na Shizu.
Živali zdaj krivijo za vse, kar gre narobe.
Mečejo nas iz služb, nam govorijo, naj molčimo.
To je veliko večje kot nekaj besed na tabli.
Vsaj zasebno se še lahko pogovarjamo, hvala Ozu.
Moja srčna prijateljica…
Srna? -Pravzaprav krava.
Govorila je na protestih.
Nedavno mi je pisala in prosila, da se srečava v kavarni. Menda nujno.
Kaj ti je povedala? -Ni prišla. In odtlej je nihče ni videl.
Veliko živali je izginilo ali odšlo.
Včeraj so jazbeca, pravnika, odpustili zaradi zagovora na sodišču.
On vsaj še lahko govori. -Kaj hočeš reči?
Pokazal vam bom.
Slišal sem za, kot rečejo, prfoksa, vola s Quoxa,
ki so mu prepovedali, da bi učil, in izgubil je zmožnost, da bi govoril.
O, ne. -Ne more govoriti.
V Cmočji skali je bil skovir, pred veliko množico je prebiral brevir.
Pridigati so mu prepovedali. -Ne.
Zdaj lahko samo vrešči.
Le govorice so, a vseeno šok za vsakega, ki nima rok.
V Ozu se nekaj slabega godi.
V Ozu se nekaj slabega…
Dovolj je bilo. Odšel bom iz Oza, dokler še lahko rečem "zbogom".
Ne smeš. -Odšel bi iz Oza?
Odnesite to! Ne jezikaj.
Nekdo je tukaj. -Kaj je?
Gdč. Elphaba, kaj pa vi tu?
Samo…
Je že v redu. Hitro, pridite noter.
Ne bojte se.
Natočil vam bom čaj.
Dr. Dillamond, kar ste rekli…
Bi se res lahko zgodilo? -Se že dogaja.
Če druge dovolj oplašiš, bo vsak molčal.
Če živali izgubljajo zmožnost govora in zapuščajo Oz,
mora nekdo to povedati Čarovniku. -Poslušajte me.
Živi duši ne povejte, kaj ste slišali. -Ampak za to imamo Čarovnika.
Da nič slabega… -Mogoče imate prav.
Nič tako slabega…
Nič zares slaaabega…
Žal mi je. Slabega. Najbrž se me loteva prehlad.
Oz vas obvaruj, dr. Dillamond.
Raje pojdite. Vzemite svetilko.
Eha! Eha!
Eha! -Nisem je videl.
Jaz tudi ne.
Mogoče bi… Saj veš. -Prepusti meni.
Žal mi je, gospodična. Nisem vas videl. Najbrž ste…
Se zlili z zelenjem. -Ste vedno taki?
Brezumno divjate in teptate vse pred sabo?
Ne. Včasih tudi spim.
Prav. Pa dajva. Ne, nimam morske bolezni.
Jaz tudi ne. -Ne, kot otrok nisem jedla trave.
Ne? Jaz sem jo. -In ja, od nekdaj sem zelena.
Je defenzivnost nekaj novejšega?
Ne, ne.
Še malo grem teptat. Vas kam dostavim?
Ne, hvala. Zaleti se.
No… Feldspur, punca nama je dala košarico.
Prav res. -Za vse je enkrat prvič.
Posluh, študenti. V čast mi je sporočiti,
da se vam bo pridružil princ Fiyero Tigelaar iz Winkieja.
Prestopil je iz Winkijske kraljevske akademije.
Izkažite mu dobrodošlico, vendar mu ne glejte v oči.
Pozdravljen. -Pozdravljeni.
Pozdravljen.
Se večkrat vpišeš sem? -Te lahko prosim…
Vse. Kar hočeš.
Da se umakneš. -Seve… Ja, to spada med vse.
Kako se imaš? -Živjo. Ja.
Iščeš kaj? Ali…
Koga? -Ne, samo…
Kaj sem počel?
Kako naj vem? -Najin prvi prepir.
Še si tu.
Obljubila sem, da bom novim študentom razkazala šolo…
Počakaj. Si nov študent?
Sem, ja. -Nisem vedela.
Nisem prepričan, da bom tu ostal kaj dlje kot drugje.
Ampak na drugih šolah ni bilo mene.
In to je… Tam, kjer so knjige.
Nekje tukaj je zbirka redkih knjig. In nekaj srednje redkih.
Bogata izbira. -Kajne?
Kaj tukaj delate za zabavo? -Nič. Do zdaj.
Si že bila v plesni dvorani Ozni prah? -Ozni prah?
Ni prepovedana? In škandalozna?
Ja, oboje. In ni daleč, kar je dodaten plus.
Si cel?
Sem.
Jaz sem Fiyero Tigelaar.
Iz Winkieja. -O, Oz.
Boq Woodsman.
Iz Cmokije.
Krasno. Dovoli. Dobro, da vem.
Kaj si hotel reči? O Oznem prahu in zabavi in tebi in meni?
Po pravilih ne smemo v mesto, ko se spusti tema.
Vidim, da je odgovornost, da izpridim kolege, spet na mojih ramenih.
Dovoli.
Težava pri šolah je to, da vedno učijo napačno lekcijo.
Verjemite, iz dovolj šol so me vrgli, da vem…
Hočejo, da postaneš manj nezrel. Da manj plehko dušo bi imel.
Ampak zakaj bi klical stres?
Knjigo o razprtijah zapri
in nauči se živeti
brez obveznosti.
Plešeš skozi življenje, po površju letiš.
Drsiš, kjer je gladko.
Življenje manj boli, če ti glava spi.
Zakaj bi razmišljal premočno,
če je tako sladko, ko plešeš skozi življenje?
Zakaj bi se mučil, če lahko lenariš, jaz že vem.
Nič ni pomembno. Toda to, da veš, da nič ni pomembno,
je pač življenje, zato pleši dan za dnem.
Plešeš skozi življenje, bahavo, sproščeno,
glave ne izgubiš.
Življenje ne gre navzkriž, če misli se znebiš.
Če ne poskusiš,
se ne osramotiš.
Pleši skozi življenje, brezskrbno, brezbrižno,
bodi tam, kjer je manj sitnosti.
Tegobe so minljive, udarec ne boli,
ko skozi življenje plešeš ti.
Ven sem grem učit. Ne morem…
Pojdimo v Ozni prah,
zberimo se, ko noč se spusti.
Plesali bomo, dokler se dan ne prebudi.
Najdi lepo damico in krepko zavrti jo
po poti do Oznega prahu.
Pridite z mano vsi.
Veseli boste, da ste šli.
Plešemo skozi življenje do Oznega prahu.
Ker vsak je prah in v prah se vrnil bo.
Nič ni pomembno. Toda to, da veš, da nič ni pomembno,
je pač življenje.
Je pač življenje.
Zato plešimo.
Galinda. Galinda! Počakaj.
Obdrži ga. Veliko jih imam. Večkrat jočem.
Hvala.
Upam, da boš en ples prihranila zame.
Čakal bom.
Vso noč. -Zelo prijazno.
Veš, kaj bi bilo še bolj prijazno?
Vidiš tragično lepo dekle? Tisto, ki na vozičku sedi.
Nepošteno se zdi, da mi na zabavo bi šli,
njej pa to dano ni. Nekdo bi bil moj junak,
če bi jo povabil, toda vsak ni tak.
Mogoče jo jaz lahko povabim.
Res, Bick? To bi naredil zame?
Zate bi naredil vse. -No…
Ta hip? -Zakaj ne?
Zdaj naj jo povabim?
Tamle je.
Živjo, Nessa. -Živjo.
Spretna si.
Ne vem, kaj misliš s tem. Rada pomagam drugim.
In zvečer sem prosta. Navsezadnje…
Zdaj, ko se poznava…
Je jasno, da drug za drugega sva prava.
Popoln si. -Popolna si.
Skupaj sva popolna.
Rojena, da za vedno bova
skozi življenje plesala.
Ne boš verjela, kaj se je zgodilo. -Kaj?
Tisti srčkani Cmokec me je povabil ven.
Rekel je, da mu je bilo nerodno, ampak Galinda ga je spodbudila.
Galinda? -Nikar.
Niti besede več proti njej.
Zaradi nje se mi obeta najsrečnejši večer v življenju.
Končno vsaj ta en večer zame bo vesel večer
s Cmokcem, ki Galindi zame dober se zdi.
Zdaj si le želim,
da nekako ji poplačam, zanjo nekaj naredim.
Elphaba, odpri oči. Prava sva drug za drugega
in Galinda je to uresničila.
Prava sva drug za drugega, jaz in Boq.
Prosim, Elphaba. Poskusi razumeti.
Razumem.
Ena, dve, tri.
Uspelo je. -To je to.
Popolno. -Ljubi Oz.
Mar nisem najbolj škandalozna ribica v morju?
Najbolj. Fiyeru se bo strgalo.
Ne bi mogla narediti bolje.
No, pohiti. -Mogoče bom morala…
Noro, da zna priti v Ozni prah. -Ja.
In da sva se prav danes srečala.
Kaj sploh je to? -Galinda?
Razlog? -Vem. Babica je kriva.
Ves čas mi šiva gnusobne klobuke.
Saj bi ga oddala, ampak nikogar dovolj ne maram.
Ne bi mogla.
Bi lahko?
Ne.
Živjo.
Iti bi morala. -Ja. Da si naličiva kolena.
Daj. -Močno rdeče.
To delam vsak dan. -Adijo, Elphaba.
Fine ramenske blazinice.
Ja. Vedno si vesela… -Dobra in radostna.
Galinda, z Nesso sva se pogovarjali o tebi in…
Mi pa o tebi. Da bi nocoj morala iti z nami.
Ne razumem. -Pridruži se nam v Oznem prahu.
Vabim te. -Zakaj?
Ker bomo vsi tam.
In ne reci, da nimaš česa obleči, ker lahko nosiš tole.
Prilega se k vsem tvojim oblačilom.
Fin je, kajne? Vsak tako sodi. Veš, črna je to leto v modi.
Spadata skupaj, klobuk in ti. Oba ubirata prodorne note.
Spadata skupaj, zato ga vzemi.
Dajem ti ga iz srčne dobrote.
Aretirali nas bodo. -Presvetlo je.
Gremo, gremo, hitro.
Oprostite, da motim, madame Morrible, vendar moram prositi za uslugo.
Dajmo. Pripravljeni? Ja!
To! Dajmo!
Poslušaj, Nessa… -Ja?
Nekaj bi ti rad priznal. Razlog, zakaj…
Zakaj sem te povabil nocoj. Vem, ni pošteno, ne velja…
Boq, vem, zakaj. -Veš?
Ker sem na voziček priklenjena in sem se ti zasmilila.
No, ni tako? -Ne, ne.
Ne smiliš se mi. Enkratna si. Povabil sem te, ker…
Ker…
Ker tukaj lepše punce ni.
O, Boq, prečudovit si.
Drug za drugega sva prava. Ne vidiš? To je priložnost za naju dva.
Drug za drugega sva prava. Ni res, Boq?
Veš, kaj? Zaplešiva.
Kaj? -Zaplešiva.
So vsi Tigelaarji tako gibčni?
Vi. -Jaz?
Vi pa lahko še naprej počnete, karkoli je že to.
Pojdi. Pojdi!
Madame Morrible, vi ste…
Res, neizmerno vas občudujem… -Dovolj.
Čarobna palica? -Vadbena je.
Vadbena čarobna palica? Zame? Kako naj izrazim hvaležnost?
Srčno si želim postati čarovnica. Hvala, da verjamete vame.
Pravzaprav niti malo ne verjamem. Vaša sostanovalka to hoče, ne jaz.
Zmedena sem.
Gdč. Elphaba je prosila, naj vas vključim v čarovniški seminar.
In zahtevala, naj vam še nocoj povem, sicer bo izstopila.
To je naredila?
Zakaj?
Čarovnica sem, ne jasnovidka. Ne vem, zakaj.
Vendar ne morem tvegati, da bi jo izgubila, zato sem tu.
Osebno mislim, da niste iz pravega testa.
Upam, da boste dokazali, da se motim. Vendar dvomim.
Lahko se ji zahvalite. Ravno je prišla.
Kaj?
Kako je pa oblečena?
Kakšen trapast klobuk.
Njen klobuk je odvraten.
Poglejte jo.
Kaj počne? -Pleše?
Če nič drugega, se požvižga na to, kaj mislijo drugi.
Ni ji vseeno.
Samo pretvarja se.
Ne morem gledati.
Slabo vest imam. -Zakaj? Saj nisi ti kriva.
Dovoli.
Kaj delaš? -Nehaj.
Ne.
V redu je.
Plešemo skozi življenje, ker smo prišli v Ozni prah.
Ker iz prahu smo in v prah se povrnemo.
Čeprav čudno se zdi, življenje se nam lahko spremeni,
ko vsi veselo
plešemo.
Čakaj malo.
To je bila tvoja sploh prva zabava? -Pogrebi štejejo zraven?
Duhovito. -Hvala.
Ne morem spati. -Jaz tudi ne.
Že vem. Povejva si nekaj, česar nisva povedali še nikomur. Prav, najprej jaz.
S Fiyerom se bova poročila.
Te je že zasnubil? -On še ne ve.
Prav.
Zdaj pa mi ti povej skrivnost. -Kakšno?
Na primer…
Na primer, zakaj spiš s to hecno zeleno stekleničko pod blazino?
Prosim, vrni jo. -Rada bi vedela.
Vrni jo!
Bila je mamina. Samo zato.
Ne velja. Jaz sem ti povedala dobro skrivnost.
Oče me sovraži.
Kaj? -To ni skrivnost.
Skrivnost je, da ima dober razlog.
Jaz sem kriva. -Za kaj?
Da je sestra taka, kot je.
Ko je bila mama noseča z njo,
je očeta skrbelo, da bo…
Zelena. -Zelena.
Tako ga je skrbelo, da je mama morala noč in dan žvečiti mlečne cvetove.
Ampak zaradi mlečnih cvetov se je Nessa prezgodaj rodila in…
Njene nožice…
In mama…
Ni se več zbudila.
Vse to se ne bi zgodilo, če ne bi bilo…
Mene.
Zato sem jaz kriva.
Kaj? Ne.
Krivi so mlečni cvetovi, ne ti.
To je morda tvoja skrivnost, ampak ni res.
Poglej, je že jutri.
In Elphie… Te lahko kličem Elphie? -Malce razigrano je.
Vem. Tako te bom klicala.
Ti pa mene lahko kličeš Galinda.
Tako ti je ime. -Ne prepirajva se.
Elphie? Ker sva zdaj prijateljici,
boš moj novi projekt. -Res ni treba.
Vem. Zato sem tako prijazna.
Ko vidim nekoga, ki ima manj sreče kot jaz…
In iskreno, kdo nima manj sreče kot jaz?
Moje nežno srce zakrvavi.
Ko preobrazbo potrebuje, moram vskočiti, to srce mi narekuje.
Vem, točno vem,
kaj potrebuje, kaj sledi.
Celo če je tak kot ti.
Je že v redu. Nazaj ti jih bom dala.
Čeprav si najtežji izziv, ki me je kdaj bremenil,
ne skrbi, uspelo mi bo.
Samo poslušaj me zvesto.
In ja, res bo tako.
Postala boš…
Priljubljena. Postala boš priljubljena.
Naučila te bom, kaj lahko narediš, ko s fanti govoriš.
Vse spogledljive ukane.
Katere čevlje boš nosila, kako pričesko uredila.
Vse poteze znane, da boš priljubljena.
Pomagala bom, da boš priljubljena.
S pravo družbo boš sedela, pri športu boš blestela,
poznala boš sleng kot frajerka vsaka, zato kar začniva,
ker veliko dela te čaka.
Naj te ne užali moja iskrena analiza. To bo tvoja osebnostna dializa.
Sklenila sem, da bom prijateljica, sestra, pomočnica.
Nihče ne bi bolje izpolnil tega klica. Ne, če hočeš biti priljubljena.
Vem, kaj je treba, da si priljubljena.
In z nekaj moje pomoči to boš postala tudi ti.
Ne več puščoba, kot si bila. Si.
Ni razloga, da ne bi bila priljubljena tudi ti.
Ti.
Postala boš priljubljena.
Ne bo se obneslo. -Kaj?
Elphie, ne razmišljaj tako.
Vse tvoje življenje se bo spremenilo. Po moji zaslugi. Pridi.
Ko vidim koga, ki me oplaši z nelepimi potezami,
v njegovo dobro opomin mu dam, naj pomisli
na cenjene državnike in proslavljene govornike.
So bili pametni ali učeni?
No… -Ne sili me, da se zakrohotam.
Bili so… -Priljubljeni.
Tako je!
Pomembno je, da si priljubljena.
Kaj zmoreš, ni pomembno, šteje to, kako te vidijo.
Ravnaj modro in čez čas boš zelo priljubljena kot jaz.
Pridi. Najprej lasje.
Lase vržeš čez rame. Pripravljena? Vržeš, vržeš.
Vržeš, vržeš.
Lahko tudi tako.
Zdaj bom spremenila to preprosto krilo oziroma plašč,
ta preprosti "krašč" v veličastno plesno obleko.
Plesna obleka.
Plesna obleka. Plesna obleka.
Daj že! Daj, zanašam se nate.
Plesna obleka.
Resno? -Ti pomagam?
Ne, nosi ta krašč. Lep je.
Začniva z nečim manjšim. Za tabo, madame. Poglejva.
Mogoče samo tole.
Rožnata se prilagaja k zeleni.
Prilega. -Res se.
Gdč. Elphaba…
Poglej se.
Lepa si.
Iti moram. -Ka…
Malenkost.
O, glej jo.
Čeprav trdiš trmasto,
da nič ti ne pomeni to,
vem, da potihoma
z nasmehom boš prenašala, da si priljubljena.
Priljubljena boš čez čas.
Samo ne toliko kot jaz.
Živjo, Elphaba. -Ej, Elphaba.
Vržeš. Vržeš. Ne.
Pogalindila si se.
Ni treba, veš.
Pridi, pojdiva v razred.
Dr. Dilly je. -Ker ne more…
On mi reče… -Dr. Dillamond.
Ni kriv on. -Kar naj se sprijazni.
Nima zgornjih zob.
Dr. Dillamond, nabrala sem vam mak. -Ne zdaj, gdč. Elphaba.
Prosim, vsi na svoja mesta. Nekaj moram povedati, časa pa je malo.
Moji dragi učenci, danes je moj zadnji dan na Shizu.
Živali ne smemo več učiti.
Kaj?
Brez skrbi, gdč. Elphaba. Ne bo mi hudega.
Ostanite mirni, prosim. Ni razloga za paniko.
Kaj se dogaja? -Pridi, kozel.
Tega ne smete dovoliti. -Žal to ni več v naših rokah.
Lahko mi vzamejo službo,
vendar ne bom molčal! -Dr. Dillamond.
Poslušajte me! Ne poznate cele zgodbe!
Bomo kar tiho sedeli?
Dovolj je bilo, gdč. Elphaba.
Sedi.
Učenci. -Bo šlo?
Novi profesor zgodovine je pripravil posebno predstavitev.
Dober dan, učenci.
Dober dan. -Dober dan.
V takih časih, kot so zdaj,
je prav, da ne preučujemo samo preteklosti,
temveč da se oziramo v prihodnost.
To je kletka.
Ta izjemni izum koristi vsemu Ozu
in tudi živalim. Veste… -Zakaj drhti, če je tako dobra?
Samo vesel je, da je tukaj.
Če zapremo tako mlado žival, se verjetno ne bo naučila govoriti.
O, ne.
Kletke bodo različnih velikosti, odvisno od živali,
zasnova pa je enaka. Naj vam pokažem.
Si predstavljata, da so v kletkah
in se ne naučijo govoriti? Levček je prestrašen.
Kaj bomo naredili?
Oprosti. Mi? -Nekdo mora nekaj narediti.
Ej. Pridi.
Kaj se dogaja? -Ne vem. Razjezila sem se in…
Fiyero, kaj počneš?
No, greš? Pridi.
Poglej. -Pridi.
Pridi, mali.
Tako. Ja, takole. -V redu.
Kaj, pri Ozu?
NUJNO
ČAROVNIK IZ OZA SMARAGDNO MESTO
Nisem te hotela prestrašiti.
Zakaj vedno povzročiš kraval? -Ne povzročim ga. Jaz sem kraval.
Drži.
Misliš, da bi morala molčati? To praviš?
Kaj? Ne. Pravim… -Misliš, da hočem biti taka?
Da si hočem jemati k srcu? -Mislim…
Laže bi živela, če si ne bi.
Pustiš komu do besede?
Oprosti.
Samo… -Lahko rečem samo še nekaj?
Lahko bi odšel. -In?
Lahko se pretvarjaš, da si plehek in samovšečen…
Oprosti, ne pretvarjam se. Sem iskreno samovšečen in globoko plehek.
Lepo prosim. Nisi. Sicer ne bi bil tako nesrečen.
Prav.
Če nočeš pomoči… -Hočem jo.
Kaj si hotela narediti v šoli?
In zakaj samo jaz nisem podlegel?
Krvaviš. -Res?
Tako.
Verjetno te je popraskal. -Ja.
Ali pa me je popraskal.
Na varno moram. Odpeljati mladiča.
Mladiča moram odpeljati na varno. -Seveda.
Fiyero.
Prstov dotik,
pogledov globina.
Nenadna tišina,
nenadna vročina.
Srce poskoči v vrtoglav ritem ubran.
Morda je pravi zame,
vendar nisem punca zanj.
Ne sanjaj prek meja,
ne pozabi, kdo si.
Ne spominjaj se srečne omame.
Morda je pravi zame,
vendar nisem punca zanj.
Vsak rad kdaj pa kdaj izgine
v deželo želja o prihodnosti,
toda to ne ublaži bolečine,
ko resničnost te prebudi.
Radosten nasmeh, gibčne noge, kar se da.
Očarljivka ga je očarala.
Z zlatimi kodri obraz obdan.
Izbral je to dekle.
In nebo ve,
da nisem ta in nisem punca zanj.
Dragec. Ježeš, na smrt me je skrbelo.
Ne želi si, ne dovoli, da se začne,
želje samo ranijo srce.
O vrtnici, biseru sanjam zaman.
Poznam drugo deklico,
ki ljubi jo močno.
To nisem jaz, nisem prava zanj.
Gdč. Elphaba! Takoj sem.
Tam.
Elphie, dol moraš. Pridi.
Gdč. Elphaba, Čarovnik mi je končno odgovoril.
Nehaj. -Ja.
Ne morem…
Zate je. Odpri.
"Njegova kraljevska ozavost Čarovnik iz Oza
vas slovesno vabi v svojo osebno palačo v Smaragdnem mestu."
Počakajte. "Vabilo ni prenosljivo."
To je priložnost, da narediš nekaj dobrega.
Seveda se boš morala najprej dokazati.
Dokazati?
Da si vredna. Dragica, govoriva o Čarovniku iz Oza.
Če hočeš, da ti izpolni največjo željo… -Kako naj se dokažem?
Nisem pripravljena. Prezgodaj je. -Ne bodi črnogleda.
Tudi jaz sem morala dokazati moč, ko sem ga srečala.
Našla boš način. Verjamem vate.
Brez skrbi. Vreme obvladam.
Ne smeš se zmočiti.
Z dlanmi bom naredil dežnik. -Moja pričeska. Hvala.
Ne, ko si na pragu veličine.
Vkrcajte se za Smaragdno mesto!
Oče, to je Boq. Pisala sem ti o njem.
Guverner Thropp, me veseli. -Veliko sem slišal o tebi.
Nessarose mi ogromno pomeni, zato lepo skrbi zanjo.
Razumem. -Dobro.
Elphie! Vlak je prispel.
S srčkanim možicem z brki. Moraš ga videti.
Kako bomo brez tebe?
Niti opazila ne boš, da me ni. Saj imaš Fiyera.
Ko sva že pri njem, kje je? Nisem pričakovala, da se bo poslovil,
navsezadnje se komaj poznava. -Tudi jaz ga komaj še poznam.
Drugačen je. Odtujen in muhaste volje.
In razmišlja. To me zelo skrbi.
Odkar so odpustili dr. Dillamonda. Kdo bi rekel, da mu kozel toliko pomeni?
Poglej, prišel je. Dragec!
Tukaj sva, dragi. Pridi. Živjo.
Elphaba. -Fiyero.
Vesel sem zate. -Hvala.
Ja, oba sva zelo vesela.
Razmišljal sem… -Ja, sem slišala.
O levjem mladiču in dr. Dillamondu.
Veliko razmišljam o tistem dnevu. -Jaz tudi.
O, jaz tudi. Jaz tudi.
Ves čas razmišljam. Ubogi dr. Dillamond.
Zamika te…
Da bi se uprl.
Pravzaprav… Oprostite. Posluh, nekaj moram povedati.
Spremenila bom ime.
Kaj? -Kaj?
Ime? -Ja.
Si prepričana? -Ja.
Ker je dr. Dillamond moje ime izgovarjal na svoj način,
iz solidarnosti in kot izraz ogorčenja
odslej ne bom več Galinda,
ampak preprosto…
Glinda. -Aplavz.
Kako je dobra. -Zelo.
Taka pogumnost.
Nič več Galinda, odslej Glinda. -Glinda, čudovita si.
Glinda!
Srečno.
Vidiš? Spet.
Kaj je bilo to?
Ne razburjaj se, Galinda. -Glinda. Ne vem, zakaj sem to rekla.
Ime ni pomembno. Vsi te imajo radi. -Vseeno mi je. Njega hočem.
Ne mislim več, da je popoln, pa ga še hočem.
Verjetno se tako počutijo drugi. Kako to prenašajo?
Vkrcajte se za Smaragdno mesto! -Brkač.
Pridi, na vlak.
BODI SHIZU V PONOS!
Hvala.
Radi te imamo!
Stopite stran od vrat! -Adijo!
IMEJ SE FANTASTIKRATNO!
Počakaj! Oprostite.
Elphie, vzemi. Pozabila sem ti dati tole.
Adijo.
SMARAGDNO MESTO
UPAM, DA SE TI BO ŽELJA IZPOLNILA
Pridi še ti. -Kaj?
Srečat Čarovnika.
Kaj govoriš? -Na vlak, zamudila ga boš.
Nočem biti v napoto.
Ni važno. Pridi. -Ne morem, to je tvoj trenutek. Grem.
En kratek dan…
Če imaš samo, če imaš samo
en kratek dan.
En kratek dan v Smaragdnem mestu.
Postaja v Smaragdnem mestu.
En kratek dan v Smaragdnem mestu.
En kratek dan. -En kratek dan.
Dan
v Smaragdnem mestu.
V Smaragdnem mestu.
En kratek dan v Smaragdnem mestu.
En kratek dan, mesto te bo zaposlilo.
Kamorkoli se ozreš,
lahko kaj imenitnega počneš, kar te bo pritegnilo,
preden se bo znočilo.
Stavbe, ki prebadajo oblake.
Saloni. -In knjižnice.
Palače. -Muzeji.
Na stotine jih je.
Čudo na čudo, pa kako urejeno.
Vse je mogočno. -In vse je zeleno.
Našla sem svoj novi dom.
Rada bi bila v tej množici.
Nekoč se bom vrnila. -In svojo pot hodila.
Zdaj pa bova z užitkom tavali.
En kratek dan v Smaragdnem mestu.
En kratek dan, ko se vsi veselijo.
En kratek dan. -Mesto že zdaj svariva.
Zdaj sva prišli. To si boste zapomnili,
preden rečeva adijo.
Dejanska zgodba o Čarovniku iz Oza
z Dramskim ansamblom Smaragdnega mesta.
Davno, davno tega, kamor spomin ne sega več,
v Ozu so živeli čarobni modreci.
Čarobni modreci. -Najmodrejši med vsemi.
Ne bomo živeli večno, prihodnost se kaže mi tako.
Zato zapišimo čarovnije… -V skrivnem jeziku…
V knjigo. -V Uročnico.
V Uročnico.
Toda čas se ni ustavil, tekel je leta, mesece, dni.
Vsi, ki so jo znali brati, so umirali,
dokler nekega dne je ni znal več nihče.
Toda modreci so prerokbo pustili.
Ko Ozu najbolj bo hudo, čeprav ne vemo, kdaj bo to…
Prišel bo k nam nekdo z močjo
in spet prebral Uročnico.
In Oz, ki bil je turoben, mrk… -Spet zapel bo radostno.
Poglejte.
Mož v balonu se spušča z neba.
Mogoče je prišel izpolnit prerokbo. Pa bo znal prebrati Uročnico?
Ta mož, ki z neba k nam leti, ali prerokba o njem govori?
Odkrili bomo, ali to drži.
Naj nekdo po Uročnico odhiti.
"Omaha. Omaha."
Zna jo brati. Gotovo je…
Čarovnik.
Prerokba je izpolnjena.
Kakšno radost je prinesel s seboj.
Vsak Ozovec, povzdigni glas in zapoj.
In poj in poj.
Kdo je mag,
ki si le želi, da ves Oz se veseli?
Kdo je modrijan, vsem drag,
ki je modro poletel, da zadnjice nam rešil bi?
Čigar navdušenje za balonanje
je v Oz prineslo rajanje.
Mar ni čudovit? Naš čudoviti Čarovnik.
En kratek dan. -Kdo je mag…
V Smaragdnem mestu. -Ki si le želi, da ves Oz se veseli?
En kratek dan. -Kdo je modrijan, ki je modro poletel…
Ko se vsi veselijo. -Da zadnjice nam rešil bi?
Kakšen način, da vidiš mesto…
Kamor vsi prihajajo.
Tudi najin dom bo to.
Kot zdaj bova rekli takrat…
Sva samo prijateljici.
Dobri prijateljici. -Najboljši prijateljici.
Ki skupaj preživljata en čudovit, kratek…
Čarovnik vaju bo takoj sprejel.
Dan.
Zdravo.
Elphaba Thropp. Poslušaj me. Zmogla boš.
Vse zmoreš.
Kaj je ta zvok? -Ne vem.
Grem… -Ne, ne.
Nočem… -Pojdi, pojdi.
Jaz sem Oz. -Elphie.
Jaz sem Oz, veliki in grozni.
Kdo sta? In zakaj sta prišli k meni?
Reci kaj. Reci kaj.
Kaj pa? -Karkoli.
Reci kaj. Reci kaj.
Jaz sem Elphaba Thropp, vaša ozavost.
In to je… -Elphaba, si ti?
Elphaba Thropp? -Moški.
Elphaba Thropp? Nisem vedel, da si ti. Prišla si.
Oprosti za tisto prej. Nisem te hotel prestrašiti.
Od zadaj ne vidim obraza.
Zelo je… Krasno, da sem te spoznal.
Krasno… Počakaj, kaj je to? -Kaj?
Oprosti. Smem?
Ja, seveda. -Samo… Ne skrbi.
Zate, mojo posebno gostjo. Spominek, ki ga boš hranila vse dni.
Zelo prijazno, vaša ozavost. Hvala.
In to je dodatna nepričakovana…
Zdravo. Kako ti je ime? -Glinda.
"Ga" je tih. -Zdravo, Belinda.
Kaj gledaš? Aja.
Kaj pa vem. Malo je pretirano. Ampak to pričakujejo.
Ljudem moraš dati, kar hočejo.
Dobro. Hvala, hvala. Če mislita, da je to od sile, kar počakajta.
Predstavljam vama jutrišnji Oz.
Ja, ja.
Ne vem, ali vama je že padla v oči ta dolga zavita pot. Vidita?
Mislim, da ljudje potrebujejo usmeritev. Ko bo zgrajena,
bodo vsi vedno vedeli, da moraš samo slediti cesti.
Pojdi po cesti, pa te bo pripeljala naravnost k meni.
Zadnje čase se ne morem odločiti, kakšne barve naj bodo tlakovci.
Zato sem sklepal to zadevico, ki naredi tole.
Elphaba, daj še ti. -Seveda. Poskusimo.
Kaj pa zelena?
Rumena. Mogoče škrlatna.
Počakaj, pojdi eno nazaj.
Rumena? Resno? -Ja.
Govori mi, da je cesta. -Naj vidim.
In… Rumena tlakovana cesta.
Kaj pa vem. Pridita sem.
Pridita k meni v peskovnik. Kar gor. Glejta.
Mi smo tukaj. In ko odpremo…
To ste vi. -Ja, res sem jaz.
Všeč mi je. Ne bi mi smelo biti. Veliko časa sem sam tu. No, ne…
Pozabil sem. Če ne bi imel pritrjene glave, bi…
Bi jo pustil v Cmokiji. Veš, kaj sem dal narediti? Posebej zate.
Obdrži jo. Resno mislim. Za vedno jo obdrži.
Kdo ve.
Mogoče bova tvojo figurico nekoč postavila zraven moje.
Ker bo ta kup kamna morda nekega dne tvoj dom.
Elphie.
Zelena je. -No…
Ni treba, da je. Je to tvoja največja želja?
Ne.
Pomagajte živalim. Nekaj slabega se jim dogaja. Potrebujejo vas.
Zdelo se mi je, da boš to rekla. Popolnoma se strinjam.
Ja. Šmentana reč. Tako je, kot bi te že poznal.
Vedela sem, da boste razumeli. Zelo sem vesela.
To najraje počnem. Osrečujem druge.
Čustven mož sem, to priznam,
ki biti oče od nekdaj si želi.
Zato se trudim dan na dan,
da z vsakim Ozovcem ravnam, kot da je moj sin
ali hči.
Elphaba, dvignil bi te rad nad vse ljudi,
ker vsak si zasluži priložnost, da poleti.
Če dvignil te bom pod nebo,
počutil se bom
starševsko.
Ker od nekdaj sem
čustven
mož.
Dovolj je bilo. V redu, stran z luno.
Je to…
Je. -Je.
Madame Morrible, kaj pa vi tu?
Dragica. Nisem mogla zamuditi tvojega velikega trenutka.
Ti tudi ne, kot vidim. -Jaz…
Ne morem verjeti.
Je to Uročnica?
Ja.
Starodavna knjiga modrosti, čudodelstev in urokov.
Se je lahko dotaknem? -Ne.
Čakaj, čakaj. Mogoče ni pripravljena.
Čaranje z Uročnico je zelo zahtevna naloga.
Jaz že vem. -Drži, ne smeva je siliti.
Morda je bil današnji dan preveč zanjo. -Ne. Prosim.
Naj poskusim. Naj se dokažem.
Ljubi Oz. -Zanjo se je odprla.
S katerim urokom boš začela? -Vadili sva lebdenje.
Lebdenje? Zanimivo.
Veš, Chistery…
Dami, sta spoznali Chisteryja, poveljnika smaragdne garde?
Me veseli.
Nerad prizna, ker ne mara govoriti o sebi,
vendar vsako jutro hrepeneče gleda ptice.
Ptice?
Kako mu lahko pomagam? Ne…
Elphie, poglej.
So to besede?
Pozabljeni jezik. Naš pozabljeni jezik čarovnij.
Ne obupaj, če ga ne znaš prebrati.
Dragica, jaz po dolgih letih razumem samo besedo ali dve.
O, Elphie. -Hvala Ozu.
Kaj sem rekla?
Chistery, si v redu? Chistery?
Samo preobrazbo preživlja. -Samo preobrazbo.
Boli ga.
Chistery. -Ne grizi. Ne grizi.
Sijajnično. -Uspelo ti je. Res ti je uspelo.
Boli ga. Hitro, kako to izničim?
Izničiš? -Kako izničim?
Uroka iz Uročnice ne moreš izničiti.
Elphaba. Elphaba. -Ne. Ne!
Vedela sem, da ima moč. Rekla sem ti. -Elphie, osupljivo je.
To sva hotela. Oči na nebu.
Ja, idealni vohuni bodo. -Vohuni?
Elphaba? Elphaba. -Ne, ne.
Elphie? Elphie.
Ja, izraz je grob. Morda izvidniki? Ker bodo letali po Ozu
in poročali o upiranju živali… -Upiranju živali? Kaj to pomeni?
Elphie, prepričana sem, da ima Čarovnik dober razlog.
Vi ste. Vi stojite za tem.
Zaradi vas se ljudje obračajo proti živalim. Zaradi vas.
To delava, da bi bili ljudje varni. Bolje bo za ves Oz.
Ves čas ste vedeli. Od prvega dneva, ko ste me spoznali.
Tudi tebi bo bolje, dragica. Zaupaj mi.
Ne.
Elphaba. Ko sem prispel sem, so deželo pestili spori, nezadovoljstvo.
Tam, od koder sem, vsi vemo, da ljudi najlaže povežeš,
če jim daš dobrega sovražnika.
Če ste hoteli vohune, zakaj jih niste sami naredili?
Elphaba. Elphaba!
Govoriš s Čarovnikom iz Oza.
Berite. Izrecite urok.
Berite!
Elphaba. -Ne…
Ne morete, ne?
Lahko?
Zato potrebujete vse to. Vohune, živali v kletkah in sovražnika.
Nimate prave moči.
Tako je. Zato potrebujem tebe.
Misli na svojo prihodnost, dragica. -Ne približujte se mi.
Elphie, poslušaj ju.
Prosim. -Dober nasvet, mladenka.
Elphaba, poslušaj. Če ti je že prvič uspelo to…
Ježeš, sploh si ne predstavljam… Resno sem mislil, da bo to tvoj dom.
Ti in jaz in, če bi te to osrečilo,
mogoče tudi tvoja prijateljica. -Res?
Zakaj ne?
Ne.
Elphaba! Če si hočeš dobro, jo pripelji nazaj.
Elphie. Elphie!
Posluh.
Posluh!
Če hočete, da so vaše družine varne, boste ostali zvesti Čarovniku.
To vam je storila ona, tista zelena. Ne dovolite, da pobegne!
Elphie, kam greš? Kaj počneš?
Ne. Elphaba, prosim. Vrni se. Pogovoriva se z njima.
Elphie. Elphie! Kaj delaš?
Preveč.
Vzemi.
Elphie! O, ne. -Ne!
Straža. Straža.
V palači je ubežnica.
Pripeljite jo k meni.
Gremo!
Kaj počneš? -Samo pridi z mano.
Kam? Se ti je zmešalo?
Ne bodi trapasta. -Pridi že.
Kam greš?
-Gor.
Tam sta. -Zelena je tam.
Hitro noter. -Popolna neum…
Hitro, skoči. -Skočim naj? Jaz?
Skoči, Glinda. Takoj!
Drsim… -Zgrabi me za roko!
Daj! Primi se!
Dol!
Izpusti mojo nogo. Izpusti jo.
Počakajte!
Dajmo! -Hitreje!
Potisnite! -Pomagajte.
Ne!
O, ne, ne.
Elphie, Elphie.
Hitreje! Pazi!
Hitro, dol z njega.
Ne glej nazaj! -Umaknite se!
Pazite!
Ni dobro. Ni dobro. Elphie. Elphie!
Pomiri se. Dovoli, da ti pojasni.
Preko mojega trupla. -O tem si sanjala.
Elphaba, to je veliko večje od naju.
Zakaj vsaj enkrat nisi ostala mirna? Si morala vzkipeti?
Upam, da si zadovoljna. Upam, da si zdaj srečna.
Vesela nepopravljive škode, ki si jo naredila.
Je pametno, kar si storila? -Upam, da si ti srečna.
Upam, da si vesela in ponosna, da bi se pokorila,
da bi svoje ambicije hranila.
Čeprav ne predstavljam si, zakaj,
upam, da si srečna
zdaj.
Prebivalci Oza,
med nami je sovražnica, ki jo moramo najti in prijeti.
Ne verjemite ji niti besede.
Ukradla je Uročnico.
Zla je.
Pohabila je uboge nedolžne opice.
O, ne. -Njena zelena koža
je samo zunanji izraz njene izprijene narave.
Te popačenosti,
te odvratnosti, te…
Zlobne čarovnice.
Naj te ne bo strah.
Ne bojim se.
Čarovnik bi se moral bati mene.
Elphie, poslušaj me. Samo reci, da ti je žal.
Še vedno si lahko s Čarovnikom.
Za to si delala, to je bil tvoj up goreč.
Imaš lahko vse, kar si si kdaj želela.
Vem.
Toda tega nočem.
Ne. Ne morem si želeti,
nič več.
V meni se je nekaj spremenilo.
Nekaj ni več, kot je bilo.
Ne bom več igrala po pravilih,
ki mi jih drugi vsiljujejo.
Prepozno je za dvome,
prepozno, da bi v spanec se vrnila.
Čas je, da poslušam šesti čut.
Zamižala bom
in skočila.
Zame je čas, da kljubujem težnosti.
Poskusila bom, kako je, če kljubujem težnosti.
Ne boš povlekla me na tla.
Ti res ne morem dopovedati? Preveč si domišljaš.
Ne bom več sprejemala meja, ki jih določa nekdo drug.
Nekaterih stvari ne morem spremeniti, a dokler ne poskusim, ne bom vedela.
Predolgo sem se bala, da bi izgubila ljubezen že izgubljeno.
Če je to ljubezen, ima previsoko ceno.
Raje poskusim kljubovati težnosti.
Poljubi me v slovo, kljubujem težnosti.
Ne boš povlekla me na tla.
Tam zgoraj sta!
Elphie, kaj počneš? Elphaba, prosim.
Poslušaj me! Nehaj.
Ne tisti odvratni urok za lebdenje. Elphaba, prosim. Ne veš, kaj delaš.
Nehaj! Nehaj!
No…
Kje imaš krila?
Mogoče nisi tako močna, kot misliš.
Ljubi Oz.
V napad! -Zamahnite!
Hitro.
Sedi nanjo. -Kaj?
Zamah! Zamah!
Zamah! -Pridi z mano.
Pomisli, kaj bi skupaj lahko naredili.
Brez meja.
Skupaj sva brez meja.
Skupaj bo svet dobil najboljši par, ki se je kdaj rodil.
Glinda, uresničile se bodo sanje, tvoje in moje.
Če bova delali v dvoje.
Z zmago bova končali vse boje.
Samo ti in jaz, ki kljubujeva težnosti.
Če ti in jaz kljubujeva težnosti…
Nihče naju ne bo povlekel na tla.
Greš?
Elphie, drhtiš.
Tako. S tem se ogrni.
Upam, da si srečna,
ko to pot si izbrala. -Ti tudi.
Upam, da blaženost te bo obdala.
Res upam, da ti svet bo to dal in nekoč ti ne bo žal.
Upam, da srečna pot bo tvoja.
Upam, da boš srečna,
prijateljica moja.
Hitro! -Tam sta!
Zgrabite ju!
Zgrabi jo! -Ne! Pustite jo.
Ničesar ni storila. -Pustite me!
Ne! -Zgrabite ju!
Elphie!
Ne! Nazaj!
Elphie, nehaj. Ne! -Mene hočete. Mene.
Mene!
Kaj si ušpičila? -Throppova Elphaba, zelena kot žaba.
Nekdo naj ji potrdi, da vsak dan bolj smrdi.
Ne jezikaj. Ubogaj me.
Misli na svojo prihodnost, dragica. -Odnesite to!
To sem jaz!
Če kdo bi me rad našel,
naj se ozre v zahodno nebo.
Kot nekdo mi nedavno je rekel,
prav je, da poletiš, vsak si zasluži to.
Četudi sama bom letela, letela bom svobodno kot ujede.
Tistim, ki bi me povlekli na tla, pošiljam te besede.
Povejte jim, da kljubujem težnosti.
Letim visoko, kljubujem težnosti.
Kmalu od njih bom slavnejša.
Brez meja.
Prebivalci Oza,
med nami je sovražnica, ki jo moramo najti in prijeti.
Ne verjemite ji niti besede. Ukradla je Uročnico.
Guverner? -Zla je.
Brez meja.
Njena zelena koža
je samo zunanji izraz njene izprijene narave.
Te popačenosti, te odvratnosti.
Te… -Hitro.
Brez meja.
Zlobne čarovnice.
V vsem Ozu nihče,
noben Čarovnik, ki je kdaj bil in ki je,
me nikdar ne bo povlekel na tla!
Upam, da si srečna. -Poglejte jo! Zlobna je! Ubijte jo!
Povlekel na tla. -Za zlobnico nihče ne bo žaloval.
Zato jo moramo povleči…
Na tla!
SE NADALJUJE…
Prevod in priredba Vesna Žagar