Glinda!
Pontosan mennyire halott?
Mivel annyi a pletyka és a találgatás,
hadd mondjam el, hogyan is esett!
Az Idősárkány Órája szerint
az olvadás a tizenharmadik órában történt.
Annak eredményeképpen, hogy egy leány egy vödör vizet zúdított rá.
Igen! A Gonosz Nyugati Boszorkány halott!
Jó hír! A Boszi! Meghalt!
Jó hír! Mumpicok! Talpra!
MUMPICFÖLDE
Gyertek elő, meghalt!
Jó hír! A Gonosz Boszi nincs már!
Jó hír
Nincs már
A boszi az nincsen már
E nagy örömhír nem koholmány
Az ellenséges nyugati boszorkány
Nincs már
Jó hír
E perc oly szép
Ott van Glinda!
Örvendezendő
E percben hálatelt És boldog minden szó
Nincs többé tudjuk ki, győz a jó
- Nahát! - Glinda!
Jó látni engem, nem igaz?
Drága Óz népe! Hadd szögezzek le valamit!
Igen!
A Gonosz Nyugati Boszorkány halott!
Veszély nincs már; kimúlt
Hisz' mindig győz a jóság
A gonosz rémes kórság
Köddé vált
Végleg elszállt
Jó út vár
Kinek baj, hogy nem él?
Kinek fáj, hogy nincs többé?
Nem hull könny, nincs virág sírjánál
E világ jobb, ha nem él
Sose válj ily' szörnyűvé
Rosszra nincs jobb e példánál
Mert nem vár társ
Ha sötét szívvel élnél
Nem lesz társ
Ha utad véget ér
Nem jut más, gúny és magány
Népünk ítél
Döntöttél
Rád nem vár más
Ha gonosz szívvel élnél
Nem vár más
A magány körbezár
Rászolgálsz, nincs ki szeret
Nem véd senki, ez az ár
- De Glinda kisasszony! - Tessék!
Hol rejtőzik a gonoszság gyökere?
Ez remek kérdés.
Némelyünket valóban összezavarozhat.
Gonosznak születik az ember?
Netán kikényszerítik belőle a gonoszságot?
Végül is…
a Gonosz Boszorkánynak is volt gyerekkora.
Volt édesapja.
aki egyébiránt Mumpicfölde kormányzója volt.
Indulok a gyűlésre, drágám!
És volt édesanyja, mint bárki másnak.
Kesereg a szó, pár hír elszólít
Egy éj hamar fordul, bírom hát
E forró, hő szív gondol rád
Ha e szem nem is lát
Mint minden családban,
itt is voltak titkok.
Nincsen másik éj, csak ez, te szépség
Elhagyom a várost, bogárkám
Na, kortyolj egyet még, e zöld elixír
Nyomban feltüzel, mint finom gyógyír
Pár csepp maradt, még egy nyalat Kövess, kicsim
A smaragdcsúszdán
És egymást követték az események. Ahogy gyakran megesik.
De a Boszorkány születésétől fogva…
- Édimancs! - …nos…
más volt.
- Már jön is! - Már?
Kezdődik máris!
Nem vár!
Egy pisze orr
Egy göndör fürt
Ép és kedves, édes apró kislány…
Szent Óz!
Mi történt? Mi a baj?
Ily csecsemőt
Mi érte őt?
Nem túl fennkölt
Adj erőt!
Mint egy nyákos békapáfrány
A bőre olyan förtelmesen…
Zöld.
Vigyétek el!
Semmi baj, apróság.
Majd vigyázunk rád.
A dadusmackó, Édimancs nevelte fel.
És ahogy nőtt, nőttek a problémái.
Édimancs!
Megyek, kormányzó úr!
Apróság, vigyázz a kishúgodra!
Hipp-hopp, jövök.
Nessarose! Cseppet se félj!
Itt vagyok.
Na, mutassak valami csuda jót?
Igen.
Ez az egész a mi nagy Varázslónkról szól.
Tudod, hogy került ide?
Nem.
Az égből. Egy léghajóval. Nézd!
Majd várost épített, csupa smaragdból,
mert szereti a smaragdot.
Akkor is, ha zöld.
És Nessa, eláruljak egy titkot?
Ha találkozol vele, valóra váltja szíved vágyát.
Elphaba Thropp, nagy, zöld sznob.
A legyeket űzöd, és eregeted bűzöd.
Pfuj, zöld és ronda?
Miért vagy olyan zöld?
Honnan kerültél ide? Nem tartozol ide.
Fű, de zöld!
Csend!
Elphaba!
Elphaba Thropp!
Ezúttal mit csináltál?
Semmi baj, itt van apuci.
Most megríkattad a húgodat.
Ez az édes kislány most kap egy szelet édes tortát.
Nyugodj meg, apróság! Nem szép, hogy téged hibáztat.
Édimancs!
ÓZ TÖRTÉNETE
Valóban…
nem lehetett könnyű.
Jobb hír nincs ma ennél
ÖLD MEG A BOSZIT
Boszorkány, most véged már
Ezután e földre béke száll
- Mert fényt szór ránk - Fényt szór ránk
A jó gondviselés
Nem les ránk
A veszély véget ért
Már véget ért
Átok rá
És nyelje el a sötét
Emlékét
Boldogság, hogy nem él
Jó hír
Boldogság, hogy nem él
Jó hír
Boldogság! Már nem él
Nem él
Úgy.
Jól szórakoztam.
De képzelhetitek,
mennyi dolgom lett, amióta a Varázsló hirtelen eltávozott.
Így, ha nincs már több kérdés, én indulok.
Glinda!
Barátnők voltatok, tényleg?
Hogy?
Elnézést, mindjárt.
Nos?
Barátnők voltatok, tényleg?
Vele?
Igen.
Úgy értem, ismertem őt.
Mármint…
útjaink találkoztak.
Az iskolában.
De tudnotok kell,
hogy ez réges-régen történt.
I. RÉSZ
SHIZ EGYETEM
- Hahó! - Ez Galinda!
Oly' büszkék vagyunk rád!
Köszönöm. Szeretlek titeket, és ne feledjétek:
- bár elválunk, nem örökre. - Szeretünk.
- Megvan minden? - Meg.
- És írsz nekünk. - Írok.
- Szeretlek. Itt az idő. - Drágám!
Máris hiányoztok. Papóca, beszállás!
Hogy hiányzom majd nekik!
Nálunk azt se tudják, hogy eljöttem.
Boq vagyok.
Mumpicföldéről.
Tudom, mi nem ismerjük egymást még, de…
Mondjak valamit, Bick?
Bick, vagyis, Boq.
Az idegeneket…
csupán meg kell ismernünk.
Pá!
Ó, fényes hely dús repkénnyel
Ó, otthonos, ódon íz
Így őriz
Bölcs keblén ringat gyermekként
Szívünk büszkítő vén máterként
Nálad jobb nem lőn, ó, Shiz
Vén máterünk, ó…
Jó…
- Shiz - Áldott Shiz
Szent Óz!
Mi az? Mit bámultok?
A fogam közt van valami?
Nem, csak hát…
zöld vagy.
Tényleg!
Jó. Essünk túl rajta!
Nem. Nem vagyok rosszul.
Nem. Gyerekként nem ettem füvet.
És igen, mindig is zöld voltam.
Nos,
a magam részéről sajnálom,
hogy szegény, kénytelen vagy együtt élni
ezzel.
Csakugyan?
Igen.
És szándékomban áll felvenni a boszorkányszakot.
Ezért, ha szeretnéd megoldani ezt a…
gondot…
Gondot.
Talán segíthetek.
- Milyen jóságos! - Te jótét lélek. Imádunk.
Köszönöm.
Jól van.
Segítséget nyújtanál egy idegennek,
nemlétező tudással.
Mindenkit kellőképpen lenyűgöztél.
Alig adok mások véleményére.
- Aligha. - Hogy?
„Aligha” adsz mások véleményére.
Habár ezt erősen kétlem.
Elphaba! Elphaba Thropp!
Ő a húgom, Nessarose.
Amint látod, neki elfogadható színe van.
Ne hívd fel magadra a figyelmet!
- Kedves akartam lenni. - Kedves voltál.
- Valami rosszat tettem? - Nem.
- Hogy jött le nektek? - Én nem látok színeket.
Tüneményes leánykám!
Apám!
Búcsúajándék.
Anya drágaköves cipellője!
Hogy lássák, milyen gyönyörű is vagy. Tetőtől topánig.
Köszönöm.
Nagyon köszönöm, csoda szép.
Odateszem a csomagjaid közé.
Rendben.
Kár volt így felhörrednem.
Bizony, nagy kár volt.
A mai napon…
megkezdődik az új életed.
Új barátok.
Új könyvek.
Már előre örülök.
Hiányzol majd.
Ne füllents!
Ahhoz túl boldog leszel.
Minden új Shiz-diák jelentkezzék a zárt udvaron!
- Ne segíts! - Ne segíts!
Boldogul.
Minden új Shiz-diák jelentkezzék a zárt udvaron!
- Hé, szia! Örvendek! - Szia! Én is örvendek.
Indulhatnánk.
- Menj vele! - Mi?
Csak amíg berendezkedik a szobájában.
Gondoskodj róla, hogy mindene meglegyen!
Egyedül kell boldogulnia.
- Nem mehe… - Ne locsogj annyit!
Tedd, amit mondok!
Ha valami történne vele…
Köszönjük, hogy a mi egyetemünket választották.
A tanévben két nagyszerű professzorral bővül a tanári kar,
mindketten kiválóságok a maguk területén, ami az erdészet és a mezőgazdaság.
Továbbá itt van Mombi professzor, nagyszerű biológusunk,
és persze történelemtanszékünk vezetője, dr. Dillamond!
Köztudott, hogy a mi nagy Óz varázslónkat leszámítva
az igazi varázslat meglehetősen ritka mifelénk,
ezért is megtiszteltetés, hogy a Boszorkánytudományok Dékánja mától
Madame Morzalom!
Srácok…
Én sem…
Szentséges ég, ez tényleg ő!
Üdvözlöm az újakat.
Igazán gratulázandó, hogy felvételt nyertek a Shizre.
És tanuljanak bár jogot, logikát vagy lingvifikációt,
tudom, tanárkollégáim is egyetértenek velem,
ha azt mondom, mi a legnagyobb reményeket fűzzük
nos, néhányukhoz.
És most, Ciró kisasszony, legyen szíves!
Ciró kisasszony vagyok, a shizazgatónő.
És íme a kollégiumi kijelölések, valamint a szobakiosztások!
NYUGATI KOLLÉGIUM
KELETI KOLLÉGIUM
Sok sikert! És éljen a Shiz!
Madame Morzalom, örvendek!
Felföldi Galinda vagyok, a Felföldiebbektől.
Ha ez a szobakiosztással kapcsolatos…
Hálás köszönet, de már lecsaptam egy privát lakosztályra.
Jelentkeztem a boszorkányság-szemináriumára.
Emlékszik az esszémre? „Varázspálcák: előre mutatóak?”
Drága, nem tartok szemináriumot minden szemeszterben.
Nopersze, ha jönne valaki, aki igazán különleges…
Pontosan ezért akartam beszélni önnel.
Értesítsen!
Hát itt van!
- Nessarose kisasszony? - Igen.
A kormányzó leánya?
Milyen tragikusan gyönyörű leány!
Igazi megtiszteltetés, hogy…
Én a másik vagyok.
A gyönyörűen tragikus.
A másik leány?
Elphaba, mit csinálsz?
Erről nem szólt senki.
- Tudom. Csak azért… - Nincs pánik.
Csak egy apró malőr.
Találunk helyet, hogy elrejtsük.
Mármint elhelyezzük.
Nem lesz rá szükség.
- Nem járok ide. - Az jó.
Miért vagy még itt?
Sajnálom, apánk ragaszkodott…
A kormányzó úr világossá tette aggodalmát a húgáért.
Várjunk!
Tájékoztassa, hogy én boldogan segítek neki.
- Nincs szüksége segítségre. - Ne! Csak a szobámig megyek.
- Magam tolom odáig. - Kisasszony, ez…
- Az egész személyzet… - Kisasszony, megígértem apánknak.
- …a rendelkezésére áll… - Álljon meg, kisasszony…
- …a hét napjain… - Képes rá!
- …az év 365… - Ezt nem értheti!
Állj!
Hagyja ott!
Ne!
Ez volt az új esélyem, az új kezdet.
Bocsáss meg, Nessa, én csak…
Én nem…
A bűbáj csupán az elme kísérlete arra,
hogy megpróbálja feldolgozni a lehetetlent.
Igen! Én voltam.
Hogy önök számítsanak a kiszámíthatatlanra is itt, a Shizen.
- Ugye, te is láttad? - Igen.
Be kell jutnom a szemináriumára.
És ha már a kiszámíthatatlannál tartunk.
Hol egy önként jelentkező, aki megosztaná a szobáját…
Madame Morzalom!
Köszönöm, drága.
Ön igazán nagylelkű.
Tessék?
- Neve? - Elphaba.
Elphaba.
Galinda kisasszony befogadja.
Mi? Hogy mi?
Rajta! Oszolj! Mindenki! Oszolj!
Oszolj!
És maga.
- Jöjjön velem! - Máris.
Nem maga.
Maga.
Szeretnék önnek magánórákat adni. Csak önnel kívánok foglalkozni.
Nagyon köszönöm.
- Mi történt? - Mi történt?
Valami nagy baj van.
Nem értem célt.
- Le kell feküdnöm. - Igen.
- Le kell feküdnöm. - Fogd!
- Gyerünk! - Fogd meg!
- Hogyan? - Kell egy péksüti!
Péksütit ízibe!
Köszönöm, hogy kihúzott a csávából,
és megható a generiózus ajánlata,
de apám sosem engedné meg.
Az apját bízza rám! Azon nyomban beszélek vele.
És mióta van ez a tehetsége?
Tehetség?
Nem.
Valami csak…
csak eluralkodik rajtam, és…
nem tudom irányítani.
És ilyenkor
rossz dolgok történnek.
Ha megtanulja használni az erejét a helyes módon…
Kisasszony…
Ilyen gyermeket vártam Aki pont ily' jó, párja nincs
Felkarol majd a mágus, a Varázsló Ragyogj, drága kincs
A Varázsló?
Drágám, az ám Megírom most, itt az idő
Megkapod majd, mire vágysz
Benned csodás erő rejtőzik Nagy mágussá válsz
Küzdelmes, ám ha mersz
Végül mindig nyersz
Üdvözlöm a Shizen.
Az órán találkozunk.
Talán öröm is lehet
Hogy a sorsom így alakult
Erőm rossz, csak árt Gonosz jel, de nem
Ez egy tudás, múlt árnya Már csak emlék
Lehet jó út
Van másik út…
Az a nap, ha eljő
Tudnod kell, mért mész
Mert az a nap, ha eljő
Kell, hogy lássa mennyit, mennyit érsz
Másként néz a varázsszempár
Átlát majd az átkos külsőn
Tudom én, a varázsló több
Sosem ítél, ő nem kontár, nem
És szól: „bizony látom, ki is ez a lány Azt jósolom: szép jövő vár!”
A varázsló és én
Nem kérdés, nagy pár…
Ha eljön az időm Nagy változás vár
Ha eljön majd az időm Valóm látják már
Jó apám is büszkén említ
Nem leszek rossz testvér
És mind a szívükbe zárnak Ózban az egész nép dicsér
Az az elfojtott láng életre kel Átok vagy kincs, válasz vár
A varázsló és én
Egy közkedvelt pár
És egy nap majd azt mondja „Elphaba, a lelked oly' jó, egy csodakincs
Nagyszerű vagy, nincs hát akadály Hogy e külsőnek búcsút ints
Bőrön furcsán hat ez az árnyalat E nép a patinán kiakad
De könnyebb lesz majd egyből
A zöldtelenítéstől.”
Bár nem fontos Kérdés, e kis apróság
„Legyen!” Mondom. „Nem bánnám”
Egy varázslat és kész
Nem bámulnak rám
Egy varázslat és kész
Nem bámulnak…
Oly' végtelen
Mit jövőm rejt az végtelen
Fejemben él egy elképesztő Szédült, fura kép
Látom, ezer fáklyaláng ég
Az ok, az csak én lennék
Miattam van ünnepség Ott összegyűlik egész Óz
E látomás
Oly' szép
És a világ engem imád
Csak ezt vártam nagyon rég
Oly' csodás ez az érzés Elolvad szívem, kérek még
A szégyen az elmúlt, és tisztel a nép
Velem lenni az nagy kiváltság
És emeljük egymást
Kapom az örömujjongást
Elfogad, szeret, jónak lát
Az egész
Világ
Jöjj be!
Nemsokára megjön a többi bőröndöm is.
Szerinted ez igazságos?
Dehogy az! Nekem magánlakosztályt ígértek.
De kösz a kérdést.
- Várj! - Mi?
- Én csak…
Be akartam csukni az ajtót.
Jaj, maradhatna nyitva? Bocs, nekem kell a légmozgás.
Ugye, megérted?
Amúgy szorítottam neked helyet.
Íme, nézd!
Idebenn.
OLY' REMEK!
Oly' remek!
Semmiség volt.
A szobatársak mindig segítik egymást.
Úgy hallottam.
És cserébe esetleg megtennéd…
Mit is?
Szólnál az érdekemben Madame Morzalomnál? Nos?
Odalenn te voltál az, aki varázsolt.
Tudom jól.
Hallottad a tanárnőt.
Hogyan csináltad?
Kérlek, mondd el! Hallgatok, mint a sír.
Jó.
Légy undok!
De roppant önző dolog tőled.
Hiszen szépen kértelek. És kiürítettem a fiókot.
Nem tudom! Sose tudom!
Nesze, légmozgás kellett.
Legdrágicább mamzi és papóca!
Kedves apám!
Köszönöm, hogy megengeded, hogy maradjak.
Képzeljétek!
Ami a Nessához való átköltözési kérvényt illeti…
Nem tudom elképzeltétek-e, mert ez itt csak egy levél.
Tudom mennyire, szeretne egyedül…
Úgyhogy csak elmondom.
Volt ma Shizben szállásügyben Nagy kavarodás
De a fő, hogy óvjam Nessát
De a fő, hogy átragyogjak
Talán érzed, hogy Ez kissé kényes pont
Igen, minden percet kínná tesz
Egy nem várt szobatárs
Az áthatóan hangulatomat árnyaló
Ám jóérzéssel Kimondható jó szó rá
Gond.
Mi ez az érzés
Mi rettentő új?
Ha rá kell néznem, bent nagy vihar dúl
Pulzusom ezer
Sajog a fejem
Jó ég, a víz is lever
Mit kezdjek ezzel?
Perzsel, szinte ég
Van tán rá egy név
Ez
Undi
Szívből kezdelek utálni
Furcsa arc
- És hang - Rút holmi
Bármit tégy, az taszító
Épp elég egy apró moccanás Indul is a belső robbanás
Ezt fel se tudom fogni
Itt bent fojtogat, erősen Nincs rá mód, hogy megelőzzem
Fejem tűzforró
Lényegesen gyorsan eláraszt
Mégse hagyom abba, nem fáraszt
El sose fog múlni
Undi, ha
Csak hozzám szól
Tudjuk, Galinda, te csodás vagy
Hogy ezt így bírod, hidd el csodálnak
Ez a zöldség tiszta rémség
Bármily' szemszögből is néznénk Te egy mártír vagy, nincs kétség
Nos
Én száz próbát kiállnék
Ó, Galinda, szívünk úgy szán De nem számít e pfuj-fejű lány
Érted mind kiállunk Ez egy undormány
- Ez tényleg undi - Mi ez az érzés
- Mi rettentő új? - Szívből fogjuk kiutálni
- Ha rá kell néznem, bent nagy vihar dúl - Undok arc, és hang meg holmi
- Pulzusom ezer, sajog a fejem - Bármit lép
- Az taszító - Ó, mit kezdjek ezzel?
- Épp elég egy apró moccanás - Van tán rá egy név
- Indul is a belső robbanás - Ez
- Undi - Undi
- Itt bent fojtogat, erősen - Undi
- Nincs rá mód, hogy megelőzzem - Undi
- Fejem tűzforró - Forró
Lényegesen gyorsan eláraszt
Mégse hagyom abba, nem fáraszt
- El sose fog múlni, tart míg élek - Múlni
- Undi, ennyi, nem bír - Undi
- Senki, pfuj! - Senki, senki, pfuj!
- Ez állandó - Undi! Szívből fogjuk kiutálni
Hú!
Jól van. Mekk-kezdjük az órát! Leülni!
Hölgyek és urak, leülni!
Csendet, csendet kérek!
Rendben,
átrágtam magam a legutóbbi esszéiken,
és nagy örömmel számolok be némi fejlődésről.
Köszönöm.
Ám vannak, akik a külalakot tartják fontosnak a tartalom helyett. Mis Glinda!
Valójában Galinda. Tehát „Ga”.
Igen, hogyne.
Glinda.
- Nem. - Egyáltalán nem.
Nem értem, mi a probléma.
Tudja, a többi professzor ki tudja ejtetőzni a nevem.
Talán nem a drágalátos neved kiejtetőzése
a professzor úr egyetlen életcélja.
Talán dr. Dillamond más, mint a többi professzor.
Talán van köztünk, aki más.
Juj, nézzétek a füstölgő brokkolit!
- Atyaég… - Ha füstölög, már odaégett.
Csend legyen! Csendet!
Igen, a kecskéknek felül nincs első foguk,
ezért ejtetőzöm ki máshogy, hogy Glinda.
Igen így van,
vannak, akik mások.
Mekk-figyelhették, hogy én vagyok az egyik utolsó állattanár a Shizen.
És nem ajánlatos erről beszélünk az óráinkon,
de Ózszerte változások jöttek,
amikor mekk-tagadták az állatkultúrát.
Azonban volt olyan időszak, még önök előtt,
amikor más volt itt az élet.
Amikor a folyosó egyik felén
egy hópárduc oldott mekk egy egyenletet,
míg a másikon antilop szavalt szonettet.
De mikor és miért változott ez meg?
Úgy tudom, a Nagy Aszály után.
- Oké, bocsesz… - Jelentkezni ki fog?
Úgy bizony.
Fogyott az élelem.
És ha az ember éhes és dühös,
- akkor hamarost talál magának… - Bűnbakot.
Úgy van, Elphaba kisasszony.
Igen, kedves Glinda?
Még mindig Galinda.
Galinda.
és nem értem, miért nem történelmet tanít,
ahelyett, hogy a múlton rágódik.
Mert a múlt elől nincsen menekvés,
és veszélyes legyintenünk rá.
A múlttal magyarázhatók jelen körülményeink.
Például, ha megnézzük ezt az idővonalat…
ÁLLATNAK HALLGASS A NEVE
Ki a felelős ezért?
Azt kérdem ki a felelős ezért?
Így is jó. Az órának vége.
Mondom az órának vége!
Dr. Dillamond!
Elphaba kisasszony…
Elphaba kisasszony, nincs szükség…
Köszönöm. Igazán kedves.
Nem rossz.
A pipacs a kedvencem.
Nekem is.
Felvidít ezekben a sötét időkben.
Elphaba kisasszony, kérem, menjen a barátai után!
Semmi gond. Nincsenek barátaim.
Talán egy már van.
Most újra!
Szem behuny.
Lábujj szorít.
Most…
lebegtesse az érmét!
BOSZORKÁNYTUDOMÁNYOK
Semmi baj.
Legyen türelmes!
Hallom, volt egy szerencsétlen incidens
dr. Dillamond mai óráján.
Biztosan felkavaró volt önnek.
Hát,
valaki borzalmatos szavakat írt fel.
Szándékosan, hogy ő lássa.
Úgy szeretnék…
Mit?
Mit szeretne?
Úgy szeretnék tenni valamit! Mert senki…
Senki… micsoda?
Nem érdemel megvetést.
Hogy kinevessék.
Vagy hogy lenézzék,
hogy azt mondják, ne locsogjon, és hallgasson!
Lenyűgöző.
Ez egészen lenyűgöző.
Ha megtanulja uralni az érzelmeit,
akkor mindent elérhet.
Eljuthat még a Varázslóhoz is.
- Jó éjt, dr. Dillamond! - Viszlát, dr. Dillamond!
SHIZ EGYETEM
Dr. Dillamond!
Tudja már, hogy ki…
Újabb incidens a Shizen.
Minket, állatokat okolnak mindenért, ami rosszra fordul.
Elbocsátanak, elhallgattatnak.
Ez sokkal több néhány sértő szónál egy táblán.
Egymás közt még beszélhetünk. Hála Óznak!
Egy nyuszi barátom…
- Olyan félénk? - Nem. Egy nyúl.
Tüntetéseken szólalt fel.
Nemrég írt nekem, hogy találkozzunk egy kávézóban.
Azt mondta, hogy sürgős.
Na és mit mondott?
Nem jött el. És azóta sem látták.
Rengeteg állat tűnik el. Vagy maguktól elmenekülnek.
Tegnap egy borz ismerősömet aki ügyvéd,
kirúgták, csak mert vitatni mert egy ügyet.
Legalább még vitatkozhatott.
Ezt hogy érted?
Megmutatom.
Egy vad sztori szól
Bika professzorról
Ki sose lesz többet tanár
Néma lett, nem taníthat már
- Jaj, ne! - Néma lett.
Bagolyszárny, jó lelkész volt
Ám miséjén egy szót sem szólt
Mit torka kiad
Ne!
Most csak nyikorgó hang
Ha ez nem pletyka csak Az gondot okoz
Mert állat átkot hoz
Baljós jel, és elfeketül Óz
Baljós jel, elfeketül…
Elég! Elhagyom Ózt, amíg még képes vagyok elbúcsúzni.
- Ne, ne tedd! - Elmennél?
Vigyétek el!
Ne locsogj annyit!
Figyelnek.
Mi van ott?
Kisasszony! Ön mit keres itt?
Hát én csak…
Semmi baj.
Gyorsan. Jöjjön be!
Nem kell félnie.
Hadd töltsek egy teát!
Dr. Dillamond, amit az előbb mondott, az…
tényleg megtörténhet?
Egy része meg is történt.
Ha valaki kellően fenyegető tud lenni,
az bárkit elhallgattathat.
De ha az állatok elveszítik a beszédképességüket,
s elhagyják Ózt,
szólni kell a Varázslónak.
Figyeljen rám!
Egy árva léleknek sem mondhatja el, amit ma itt hallott.
De ezért van varázslónk.
Ezt felejtsd el
ELTŰNT ALAGÚT ÓZON TÚLRA
Igaza lehet.
Nem egy baljós jel
ZAFÍRVÁROS - MUMPICHEGY ÁTHATOLHATATLAN SIVATAG
Nem egy intő jel…
Elnézést.
Jel.
Lehetséges, hogy megfáztam.
Óz áldja, dr. Dillamond!
Most induljon! Vigye a lámpást!
Hó! Hóha!
- Na! - Nem vettem észre.
Ahogy én sem.
- Akkor esetleg… tudod. - Jó, megoldom.
Bocsánat, kisasszony! Nem vettük észre, annyira…
beolvadt a bokrok közé.
Így éled az életed?
Száguldozol, és eltaposol bárkit, akit érsz?
Nem.
Nem. Néha alszom is.
Jól van.
Hát lássuk! Nem, nem vagyok rosszul.
Jó, én sem.
Nem, gyerekként nem ettem füvet.
Tényleg? Én igen.
És igen. Mindig is zöld voltam.
És az agresszió friss személyiségjegy?
Ó, ne!
Megyek másokat taposni! Elvihetlek valameddig?
Kösz, nem. Pukkadj meg!
Hű!
Zabfried, kikosaraztak bennünket!
Úgy tűnik.
Egyszer még ez is belefér.
Figyelem, hallgatók! Büszkén jelentem be, hogy
a nyugorországi Fiyero Tigelaar herceg emeli mától közösségünk fényét.
A Királyi Nyugorakadémiáról helyezték át.
Köszöntsék szeretettel,
de kerüljék vele a szemkontaktust!
- Hahó! - Üdv!
Üdv!
Hahó!
Gyakran hágsz ide?
Megkérhetlek…
Bármire. Amire csak akarsz.
Elállnál az útból?
Egyértelm… igen, perszehogy
- Hogy vagy? - Kösz. Jól.
Netán keresel valamit? Vagy…
valakit?
Nem, én csak…
Mit is csináltam?
Honnét tudjam?
Az első vitánk.
Még itt vagy.
Mert megígértem, hogy körbevezetek minden újonnan érkezett diákot…
Várj! Az vagy? Újonnan érkezett diák?
Igen, az.
Nem tudtam.
Gőzöm sincs, tovább bírom-e ebben az iskolában, mint a többiben.
Csakhogy én nem jártam a többi iskoládba.
És ez a…
könyves hely.
Valahol erre van egy régi, becses könyvgyűjtemény.
És jónéhány becstelen.
Olyan nagy a választék!
Ugye?
De mit lehet errefelé csinálni?
Semmit.
Eddig semmit.
Hol az Ózpor Bálterem?
Az Ózpor Bálterem?
Az tiltott hely. Rosszul tudom?
És botrányzatos.
Aha, mindkettő. Igen.
Viszont nincs túl messze. Ami pluszpont.
Jól vagy?
Jól.
Fiyero Tigelaar.
Nyugorország.
Szent Óz!
Boq Woodsman…
Mumpicfölde.
Remek.
Elnézést. Ez jó volt.
Mit is mondtál az imént? Bálterem, szórakozás, te meg én?
Ellenkezik a szabályzattal, hogy sötétedés után kimenjünk.
Látom, a feladat, hogy megrontsam diáktársaimat, ismét rám hárul.
Elnézést.
A suli az uncsi…
Ők nem adnak itt elég jó leckét
Ez így van
Akit kirúgtak ennyiszer, tudja jól
Légy kevésbé sekélyes, herceg
Ne hencegj
De stresszre, ugyan mért vágynék?
Ne jegyzetelj hát
Csak teljesítsd
Az élet vizsgáját
Járjon a láb
Súrold a felszínt
Fölözz a tejszínből
Agyad hagyd el
Ehhez nem kell
Ne gondolj rá
Könnyebb úgy dobnod
Járjon a láb
Görcsölni béna
Légy inkább léha, felszabadult
Csak ez számít
Az élet tovább lendít
Csak táncolj
Az a könnyebb út
Táncolj most át
Szabályok gátján
Légy, aki spontán szól
Jobb, ha táncolsz
Mintha harcolsz
Nem feszülsz rá
Mint egy rossz zombi
Táncolj most át
Nyűgön és gondon
Tedd, ahogy mondom Vágja e srác
Bánat terhét
Fel miért vennéd?
Minden új hét új tánc
Hé!
Inkább kinn tanulok tovább, ez…
Készülj fel ma az Ózpor bálra
Ez végre jó hagyomány
Ott lesz majd ezer lány
Kérd a legszebbet fel
Tedd, amit kell
Jó kis buli az Ózpor bálon
Miénk ez az éj
Élj hát ma az eséllyel
Táncoljunk hát
Szálljon az Ózpor
Majd aggódunk máskor, kit izgat a múlt?
Más nem számít Az élet, ami tanít
Táncold át
Galinda!
Hé! Várj!
Tartsd meg!
Nekem van még.
Sokat bőgök.
Köszönöm.
Remélem, felkérhetlek egy táncra ma este.
Én is ott leszek. Várlak.
- Egész este. - Milyen kedves!
De tudod, mi lenne kedvesebb?
Nézd meg: ott ül, e gyönyörű lány
Ő fel sose kel
A sorsa nem fair
Nekünk tánc ez a dal
Neki fal, jaj
Bárcsak lelnék egy hőst, ki segít
A nagy megmentőt
Ki meghívná őt
Hát, talán én meghívhatnám.
Ó, Bick ez szép!
Tedd meg a kedvemért
Érted bármit megtennék.
Nos?
- Már most? - Miért ne?
Most kérdezzem meg?
Miért ne? Épp ott van.
- Szia, Nessa! - Szia!
Ügyes.
Nem tudom, miért mondod.
Segítek, ahol tudok.
Ó, és felszabadult az estém. Végül is…
Lehet egy nagyszerű esténk
Ha közös a tánc, én mennék
- Te csúcs vagy! - Te csúcs vagy!
Duplán csúcsot dönthetnénk
Létünk táncpartnerként
Száguldjuk át
Nem fogod elhinni, mi történt velem.
Mi?
Az a tökéletesen imádnivaló mumpicfiú elhívott engem.
Azt mondta, először nem mert elhívni, de Galinda felbiztatta.
- Várj! Galinda? - Ne!
Ne merészeld megint becsmérelni őt!
Most életem legboldogabb estéje vár rám.
Galindának hála.
Nagyon vonz az este
Szívem régen őt kereste
Ezt a meghívást Galinda érte el
Ez a bál a nagy estém
És ezt megköszönni én úgy szeretném
Elphaba! Nézd!
Közös tánc a miénk
És az érzés mámorító
Közös tánc a miénk. Én és Boq
Kérlek, Elphaba, próbáld megérteni!
Hát jó
Egy-két-hár'!
- Meg is van. - Ennyi.
- Tökéletes. - Szent Óz!
Nem én vagyok a legbotrányzatosabb halacska?
Ússz csak! Fiyero eldobja a maradék agyát is.
Ezt odatettük.
- Jól van, siess! - Jó, de lehet, hogy…
Hihetetlen, hogy a srác be tud jutni az Ózpor Bálterembe.
Tudom.
És hogy ma így összefutottam vele. Nem igaz?
Mi a csudi ez?
Galinda?
Mi a mentséged?
Tudom. A nagyim bűne.
A legrondázatosabb kalapokat varrja.
Továbbadnám, de senkit nem gyűlölök ennyire.
Nem szabad.
Vagy mégis?
Nem.
- Hé! - Szia!
- Mi megyünk. - Igen. Mennünk kell púderezni.
- Bizony! - Tedd meg!
- Igen. - Tetőtől talpig. Mindennap.
Pá, Elphaba! Cuki a válltömésed.
Igen, a külsőd mindig üdítő.
Üdítő, és vidám.
Galinda…
BOSZORKÁNYTUDOMÁNYOK
Nessa és én éppen rólad beszélgettünk, és…
Mi meg rólad beszélgettünk.
Hogy csatlakozz hozzánk!
Ezt nem értem.
Gyere el az Ózpor bálba!
Meghívlak téged.
Miért?
Mert mindenki ott lesz ma.
És ne mondd, hogy nincs mit felvenned,
mert felveheted ezt.
Elvégre megy minden ruhádhoz.
Ez nagyon, ah, üt, semmi giccs
Csupa báj e sötét kincs
Muszáj táncba vinned, passzol hozzád
E remek hegy
Tiéd már, ha kéred, tessék
Szívemből nyújtott csodás kegy
Még letartóztatnak.
Túl erős a fény.
Mozgás! Gyerünk!
Madame Morzalom, elnézést, hogy zavarok, szívességet kérnék.
ÓZPOR
Csapjunk bele! Mehet?
Igen!
Hé!
Igen! Gyerünk!
Figyelj, Nessa
Igen?
Hú, Nessa
Botlik nyelvem, össze-vissza
Kell, hogy értsd
Tudd eme meghívás okát
Tudom jól, ez nehéz lesz
Boq, tudom az okát.
Tudod?
Mert e szék fogollyá tesz
Ez benned szánalmat kelt
Vagy tévedek tán?
Nem.
Nem szánalomból tettem.
Csodás vagy! Azért hívtalak el…
tudod…
A rád illő szó: gyönyörű
A szó terád, hogy nagyszerű
Közös tánc a miénk
Összeér a lelkünk már
Közös tánc a miénk
Érzed, Boq?
Jöjjön hát…
Egy tánc
Mi?
Egy tánc
Igen!
Minden Tigelaar ilyen fürge?
Maga.
Én?
Maga meg menjen innen, és csináljon akármit!
Menj!
Madame Morzalom, ön egy…
- Tényleg, annyira csodálom önt… - Elég!
Egy varázspálca?
Egy gyakorlópálca.
Gyakorlópálca? Nekem?
Madame Morzalom, hogy fejezzem ki háládatosságom?
Szívem leghőbb vágya, hogy boszorkány legyek.
Köszönöm, hogy végre hisz bennem.
Tévedés, én nem hiszek magában.
Ez itt a szobatársa ötlete nem az enyém.
Ezt nem értem.
Elphaba kisasszony ragaszkodott hozzá, hogy felvegyem a szemináriumomba,
és leszögezte, hogy ezt vagy most közlöm magával, vagy kilép.
Elphaba kérte?
De miért?
Boszorkány vagyok, nem gondolatolvasó. Halvány fogalmam sincs, miért.
De nem akarom elveszíteni őt,
így eljöttem.
Drága, az a véleményem, hogy magában nincs tehetség.
Remélem, meg tud lepni.
Noha kétlem.
Köszönje meg neki! Most ért ide.
Hogy?
Mi van rajta?
Milyen röhejes egy kalap!
Ez a kalap gusztustalánatos.
Valamit csinál.
Mi a fenét művel?
Táncol?
Becsülöm benne,
hogy egy hangyányit se érdekli, ki mit gondol.
De érdekli.
Egyszerűen letagadja.
Ez fájdalmas.
Szörnyű érzés.
Miért?
Nem te tehetsz róla.
Bocsáss meg!
- Most mit csinálsz? - Állj le!
Nem.
Semmi baj.
Táncodat járd
Ózportól szédülj
Hisz' porrá válsz végül Mi fáj, legyen múlt
Mert amíg táncolsz
Van esély rá, hogy változz
Van egy fénylőbb
Út
Álljunk csak meg!
Komolyan mondod, hogy nem voltál még bulin soha?
A temetés számít?
Ez vicces volt.
Köszönöm.
- Most nem tudnék aludni. - Én sem.
Tudom. Mondjuk el egymásnak valamit, amiről még senkinek nem beszéltünk.
Ez jó lesz. Kezdem én.
Fiyero meg én egybekelünk.
Megkérte a kezed?
Még nem tud róla.
Értem.
Jó, most te mondj el egy titkot!
- Például? - Hogy…
hogy…
miért alszol ezzel a fura zöld fiolával a párnád alatt?
- Add vissza! - Mire kell? Mondd, mire jó?
- Kérlek! - Mondd, mire jó?
- Komolyan… - Add vissza!
Az anyámé volt, és kész.
Nem igazság.
Az én titkom ezerszer jobb.
Apám gyűlöl engem.
Mi?
Nem ez a titok.
A titok az az,
hogy jó oka van rá.
Én tehetek róla.
Miről?
Hogy a húgom kerekesszékben van.
Amikor anyám Nessával volt terhes,
az apám aggódni kezdett, hogy ő is…
- Zöld lesz. - …zöld lesz.
Annyira aggódott, hogy anyámat tejvirággal etette. Éjjel-nappal.
Csakhogy…
a tejvirágtól Nessa korábban jött, és…
a kis lábikói…
Anyám pedig…
örökre elaludt.
Ez nem történt volna meg, ha nem lennék…
ilyen.
Így…
én tehetek róla.
Mi? Nem!
Itt egyedül a tejvirág a ludas. Te nem.
Elphaba, ez egész jó titok, de attól még nem igaz.
Nézd!
Már holnap van.
És Elphie!
- Hívhatlak Elphie-nek? - Túlságosan pajkos.
- Nem baj, akkor is így hívlak. - Szerintem…
Te meg mondd rám, hogy…
Galinda.
De ez a neved.
Ne kötekedj!
Elphie!
Barátnők lettünk.
Ezennel új feladatommá tűzlek ki.
Erre igazán semmi szükség.
Tudom.
De ettől leszek olyan kedves!
Kit Fortuna nem kedvel, Az nem ily' szerencsés
Na, és lássuk be
Nincs más lány, ki ilyen szerencsés
Ez megindít, lelkem lázban ég
Hogyha bárkit át kell formálni
Én máris kezdem átszabni
Már jön, már jön
A vágyott segítség
E kincset rejtő arc
Inkább hagyjuk!
- Nekem… hát jó. - Tegyük is gyorsan vissza, na!
Sebaj, nem vár kudarc
Csak kemény harc
Ne aggódj, hisz' a tervem naprakész
Nagy pályát mész
Mondom mit tégy
És
Hogy
Légy
Népszerű
És szárnyalón jó hírű
Pár nőies trükközés
Szelíd flörtölés
Elegendő flanc és glanc
E rút cipő tűnjön el Frizud dobjuk fel
Mondok mindent, seperc így leszel
Népszerű
És szárnyalón jó hírű
Felhájpol egy nagy csoport Jöhet minden sport
Laza szlenged megkapó
Nehéz lesz
De nagyszerű tervem oly' átfogó
A célom az, hogy tisztán láss, nem bántani
Ám e rémes attitűdöt le kell hántani
Még néhány bölcs tanácsot el kell mondani Jó leckét adok
Mert a csúcson vagyok
Így leszel egyszer
Népszerű
És szárnyalón jó hírű
Már érted a lényegét
E sok rút izét
Mi áthatotta lényedet Még tart
Azt dobd el! Éld a privát Népszerűség csodájat
Ját
Eszement leszel, népszerű
Jó, ez nem fog menni.
Mi?
Elphie, megtiltom, hogy így beszélj!
Az egész életed megváltozik. Nekem köszönhetően.
Gyere!
Kínnal küzdő személyt látva
Meg kell győznöm őt, hogy lássa
Mit nyújt még egy másik nézőpont
- Vigyázz! - Mert nincs gond
Államfők és szónokok Na, mi lehet ok a rajongásra?
Az agy? Vagy nagy tudásuk?
- Ami azt illeti… - Azt tudták ők,
- hogy légy… - Népszerű.
Úgy!
És szárnyalón jó hírű
A lényeg a tálalás Legyen impozáns
Csupa színpompás erény
Népszerű és jó hírű
Mint én
Gyere csak!
Egy: haj.
Amit dobálsz.
Mehet?
Huss, huss!
Így is lehet.
Most átváltoztatom ezt a rongygúnyát,
vagyis „rúnyát”… egy káprázatos ruhává.
Káprázz!
Ne már!
Ne már! Mutasd, mit tudsz!
Káprázz!
- Hülyéskedsz? - Nem segíthetek?
Nem! Csak hordd a rúnyát! Cuki!
A legjobb, ha kicsiben kezdjük.
Parancsoljon, hölgyem!
- Nézzük! - Köszönöm.
Talán…
csak ennyi.
A rózsaszín jó a zöldhöz.
„Illik” a zöldhöz.
De mennyire!
Elphaba kisasszony…
csak ámulok
Csoda szép vagy.
Most mennem kell.
De…
Szívesen!
Hahó!
Hű!
Érzem vágyod ezt
Velem úgyis nyersz
Rákapsz, mert intenzív
Egy népszerű és remek
És szerethető szerep hív
Lehetsz népszerű
Persze nem oly' népszerű, mint én
- Szia, Elphaba - Hahó!
Szia, Elphaba!
Huss, huss!
Nem.
Galindalizált.
Felesleges, ugye tudod?
Gyere, várnak az órák.
- Dr. Dilly. - Dr. Dilly, mert…
- Ő úgy hív, hogy… - Dr. Dillamond!
- Nem szándékosan. - Megtanulhatná.
Nincs elülső foga.
Dr. Dillamond, szedtem pipacsot.
Ne most, Elphaba kisasszony.
Kérem! Mekk-tennék, hogy leülnek?
Mondandóm van, és nincs sok időm.
Drága diákjaim!
Ez az utolsó napom itt, a Shizen.
Tudják, állatok mostantól nem taníthatnak.
Mi?
Semmi baj, Elphaba kisasszony. Mekk-leszek.
Hallgatók, semmi pánik, kérem! Nem kell megrémülni.
Mi van itt? Mit csinálnak?
Mozgás, kecske!
Hé!
Ezt nem engedheti.
Elphaba kisasszony, sajnos nem rajtunk múlik.
Elvehetik a munkámat,
- de én ezek után is beszélni fogok! - Dr. Dillamond!
Hallgassanak mekk! Elhallgatják önök elől az igazságot!
És mi csak várunk itt néma csendben?
Most már elég, kisasszony!
Üljön vissza!
Hallgatók…
Jól vagy?
…az új történelemprofesszoruk hozott egy különleges prezentációt.
Hát jó napot, hallgatók!
- Jó napot! - Jó napot!
E vészterhes időkben
nem csak a múltat kötelességünk szemlélni,
hanem immár a jövőt is!
Ezt úgy hívják, hogy ketrec.
Ez a figyelemreméltó találmány egész Óznak kedvez majd,
ahogy az állat javát is szolgálja, tudják…
Ha a javát szolgálja, akkor miért reszket?
Csak izgatott, hogy itt lehet.
Az egyik előnye, ha fiatalon ketrecbe zárunk egy állatot,
hogy remélhetőleg, sosem tanul meg beszélni.
Jaj, ne!
A ketrec paraméterei az állat méretétől függően változnak,
de az alapstílus ugyanolyan.
Megmutatom.
Milyen világ az, ahol az állat ketrecben él,
és sosem tanul meg beszélni?
Ez a szegény kölyök most retteg.
Mitévők legyünk?
Mármint „mi”?
Valaki tegyen már valamit!
Hé! Mi ez?
Mi történt itt?
Nem tudom. Dühömben…
Fiyero, mit csinálsz?
Na? Nem jössz?
Gyere!
SHIZ EGYETEM
Nézd!
Gyerünk!
Gyere, pajti! Jól van.
- Befelé! Úgy ni! - Úgy. Remek.
Óz szerelmére!
SÜRGŐS
ÓZ VARÁZSLÓJÁNAK SMARAGDVÁROS
Nem akartam, hogy megrémülj.
Miért van az, hogy te mindig valamiféle zűrt kavarsz?
Nem kavarom. Velem van zűr.
Ezzel egyetértek.
Azt mondod, egyszerűen fogjam be a számat?
Hogy? Nem. Azt mondom…
- Szerinted én élvezem ezt? - Én…
- Hogy ilyen elhivatott vagyok? - Én csak…
Egyszerűbb lenne, ha nem zavarna, de…
Más itt nem juthat szóhoz?
Bocsáss meg!
- Csak annyit… - Mondhatnék még valamit?
Hátat fordíthattál volna.
És?
Nem számít, mennyire sekélyesnek és önteltnek tetteted magad…
Elnézést, itt nincs tettetés.
Őszintén öntelt, és mélyen sekélyes vagyok.
No hiszen! Hazugság.
Akkor nem lennél boldogtalan.
Jó.
- Tehát nem kell segítség. - De kell.
Mi volt a célod a bűbájjal?
És miért csak rám nem volt hatással?
Te vérzel.
Vérzem?
Itt.
Biztos megkarmolt.
Igen.
Biztos megkarmolt. Vagy valami.
El kell menekülnöm.
A kölyökkel.
- Biztonságos helyre kell vinnem. - Persze.
Fiyero!
Rám néz
Érint
Panaszt némít
Lángot szít
Két szív lobog egymásért
Sosem rólam szól
Pedig mesés vég
Lassíts, jól láss
Őrá várni, ámítás
És az érzés legyen szép elmék
Úgyse rólam szól
A boldog vég
Néha egy percre azt képzelem
Hogy e szerencsés én volnék
De rút tükröt tart már a valóság
És az igazság fájón ég
Lágy arc, lágy ív
Érte lángol minden szív
Elér arany hullámként
És e szép lányról
Csak róla szól
A boldog vég
Édes!
Jaj! Betegre aggódtam magam.
Bolond játék
Hamis vágynak mért élnék?
Több sose jár, tudom jól már rég
Glinda álmáról
Nem rólam szól
A boldog vég
Elphaba kisasszony!
Jöjjön ki!
Ott!
Elphie, le kell menned oda! Gyere!
Elphaba kisasszony! Végre válaszolt nekem a Varázsló!
Nézze!
- Na ne! - Tudom.
Ez… őrület.
ELPHABA THROPP KISASSZONY
Önnek szól! Bontsa fel!
„Őkirályi Ózsága, Óz, a Nagy Varázsló
ünnepélyetes módon meghívja önt
saját palotájába Smaragdvárosba.”
Várjatok!
„A meghívás nem átruházható.”
Itt az esélye, hogy jót tegyen.
Persze előbb bizonyítania kell.
Bizonyítani?
Hogy érdemes rá.
Drágaságom, ez itt Óz, a Nagy Varázsló.
Ő valóra válthatja a szíve vágyát…
De hogyan bizonyítsak?
Még nem állok készen. Még korai.
Miért ilyen pesszimisztikus?
Nekem is bizonyítanom kellett nála, hogy parancsolok az időjárásnak.
Majd megoldja. Én hiszek magában.
Semmi pánik! Az időjárás az én asztalom.
Meg ne ázzon nekem!
Gyere! A kezem lesz az esernyő.
A hajam. Köszönöm.
Amikor itt áll, a nagyszerűség küszöbén.
Beszállás Smaragdváros felé!
Apám, ő itt Boq, a fiú, akiről írtam.
Igen. Kormányzó úr, nagyon örvendek!
Már sokat hallottam önről.
Az én Nessarose-om roppantmód fontos nekem,
tehát viselje gondját rendesen!
Értettem.
Jó.
Elphie!
Elphie, itt a vonat!
Egy édi bajszos bácsi vezeti. Látnod kell.
Elphie, hogy leszünk meg nélküled?
Úgysem fogok hiányozni.
Ott lesz Fiyero.
Apropó, Fiyero merre van?
Nem mintha vártam volna, hogy elbúcsúztasson,
alig ismerjük egymást.
Már én is alig ismerem őt.
Egész más lett.
Olyan kimért, meg szeszélyezett.
És gondolkodik.
Ami végképp megrémít.
Aznap kezdődött, amikor a profot kirúgták.
De miért érdekli úgy az a vén kecske?
Jaj! Hát eljött!
Édes!
Itt vagyunk, drágám! Jöjj!
Szervusz!
- Elphaba! - Fiyero!
Gratulálok.
Köszönöm.
Igen. Mindketten gratulálunk.
- Gondolkodtam… - Igen. Hallottam.
…a kölyökről meg Dillamondról.
Fontos volt nekem az a nap.
Nekem is.
Ja, nekem is, nekem is.
Szüntelen rájuk gondolok.
A szegény dr. Dillamondra!
Ettől kedvem támad…
állást foglalni.
Tényleg, elnézést.
Emberek! Légyszi! Bejelentek valamit!
Én nevet változtatok.
- Mi? - Hogy mi?
- Nevet? - Azt.
- Ez biztos? - Az.
Mivel dr. Dillamond mindig kecskemódra ejtetőzte ki a nevem,
szolidaritásból,
és kifejezvén felháborodásomat,
ezentúl ne úgy szólítsatok, hogy „Galinda”,
hanem, hogy…
Glinda.
Tapsolok!
- Zseniális. - Az bizony.
Nagyon bátorzatos!
Glinda!
Galinda távozhat! Glinda kápráztat!
Glinda, csodás vagy!
Glinda!
Sok sikert.
Látod? Ez…
Mi volt ez?
Ne dühöngj, Galinda!
Most már Glinda a nevem! Hülyeség! Nem tudom, miért váltottam.
Nem számít, mi a neved.
- Téged mindenki szeret. - Teszek rá!
Őt akarom.
Már nem is gondolom olyan csúcsnak, mégis ő kell.
Így érezhetnek más emberek.
Hogy bírják ki?
Beszállás Smaragdváros felé!
A bajszos bácsi!
Gyere! Indul a vonat.
HADD LEGYÜNK BÜSZKÉK!
Köszönöm.
Igen! Szeretünk!
- Az ajtók záródnak! - Ég veletek!
LEGYEN FANTALÁNATOS UTAD!
Várj! Elnézést.
Elphie, nézd! Elfelejtettem odaadni.
Szia!
SMARAGDVÁROS
VÁLJON VALÓRA SZÍVED VÁGYA - GALINDA
- Gyere velem! - Mi?
A Varázslóhoz.
Miről beszélsz?
Szállj fel a vonatra, nehogy lekésd!
Nem szeretnék zavarni!
Mit számít az? Csak gyere velem!
Hogy is tehetném? Ez a te jutalmad. Jó, megyek!
Nézz csak szét
Ha csak egy nap jut Ha csak egy nap jut
Nézz csak szét
Légy egy napra itt vendég
A szerelvény megérkezett Smaragdállomásra.
Nézz csak szét Légy egy napra itt vendég
- Nézz csak szét - Nézz csak szét
- Nézz csak
Szét
Ha csak egy nap jut, nézz szét
Jöjj, drága vendég
Nézz csak szét Légy egy napra itt vendég
Nézz csak szét Vár sok látnivaló
Ínyencség Zölden áradó szépség
Itt tényleg megéri Mindent megnézni
Mert mámorító
Csuda tornyok ott, az égben, fönn
- Szép ruhák - Könyvözön
- Paloták - Múzeum
Eláll a szó
Ez egy elképesztő varázsföld
- Csodás hely - És minden zöld
Itt úgy élnék! E város észbontó
Hömpölygő nép Nyüzsgő hangja szól
Én visszatérek egy nap még
Itt végre csúcsra érhetnék
Most egy napunk van, élvezzük ki jól
Nézz csak szét Légy egy napra itt vendég
Nézz csak szét Az élmény életre szól
Nézz csak szét
Itt e két csodás vendég
Több lesz, mint emlék Legenda szól még
E nagy kalandról
Óz Varázslatos Varázslójának abszolút tényszerű történetét
bemutatja az Óz Színház!
Halld hát dalom Ősi Ózról szól regém
Itt szárnyaltak ők A mágikus bölcsek
- Hát halljuk, szőrmentén - Halljuk, szőrmentén
Nem tart e lét örökké Letaglóz e hír
Tudásunk legjavát egy könyvben
Írjuk le most titkos nyelven
Íme hát
A Mágizír
De elhunyt, aki ily’ nyelvet beszélt
A kor vasfoga senkit sem kímélt
Az ős nyelv elnémult
De hagytak ránk egy jóslatot!
A legsötétebb órán
Tán ébred még egy fény
Mikor eljő ő az égből
Ki szól a Mágizír nyelvén
És Óz, mely eddig így volt: blá
Azt zengi újra, legyen
Ott!
Egy léghajó tűnt fel, a jóslat igaz hát?
Ő érti tán a nagy bölcsek sorait?
És szóra bírja Mágizírt?
Egy égi ember, ő lesz tán A jóslat róla írt?
Ez eldől majd a próbánál
Nyisd a Mágizírt
„Blablabla. Blablabla.”
Ért a nyelven! Biztosan…
varázsló.
E férfi hoz csodát
És bűvös útra hív
És boldog áldást zengedez a szív
A szív, a szív
Ő nem fél
És megvéd, mindenkit felvidít Ezer csodát biztosít
Jött egy szél
Sok szónál szebben beszél Ahogy teljesít
Ő lett léghajós nagy varázslónk
A mágikus feljebbvalónk
Egekbe felrepít Oly' boldogan élsz itt
- Nézz csak szét - Ő nem fél, és megvéd
- Légy egy szép napra vendég - Mindenkit felvidít, ezer csodát biztosít
- Nézz csak szét - Jött egy szél, sok szónál
- Az élmény életre szól - Szebben beszél, ahogyan teljesít
Szebb élményt Nem is kérhet egy vendég
És érzem, hogy egy nap
Otthonunk lesz majd
Mint két jóbarát, úgy élnénk
Ez nagy érték
Szövetség
Óv és véd
Gyere, e szép napon
Nézz most…
MEGHÍVÓ ŐKIRÁLYI ÓZSÁGÁHOZ
A Varázsló már készen áll!
Szét
Hahó!
Elphaba Thropp!
Figyelj ide!
Képes vagy rá.
Képes vagy akármire.
- Mi ez a hang? - Nem tudom.
- Nem. - Nem! Vissza!
- Menj, Elphaba! - Én nem…
Én vagyok Óz.
Elphie!
Én vagyok Óz, a Hatalmas, a Félelmetes.
Kik vagytok?
És miért járultok elém?
Elphie, mondj valamit!
- De mit mondjak? - Akármit.
Mondj valamit!
A nevem Elphaba Thropp.
Ózságod.
És ő itt…
Elphaba? Te vagy az?
Elphaba Thropp?
Egy ember.
Elphaba Thropp?
Nem tudtam, hogy te vagy.
Eljöttél.
Bocsáss meg ezért! Nem akartam, hogy megrémülj.
Onnan, hátulról nem tudom ám kivenni az emberek arcát.
De annyira jó…
Jó, hogy találk…
- Jó, hogy találk… Várj! Mi az? - Mi?
- Ne haragudj! Szabad? - Persze.
Jó, most… semmi baj.
Neked. A vendégemnek.
Egy kis emlék, amit életed végéig megőrizhetsz.
Ez kedves öntől. Ózságod, köszönöm.
Íme, egy járulékos másik vendég…
Szervusz, mi a neved?
Glinda.
A „Ga” néma.
Szervusz, Belinda.
Mit vettél észre? Ja, igen.
Nos, nem tudom. Szerintem túlzás.
De a népek elvárják tőlem az ilyesmit.
Meg kell mindent adni, amit
Akarnak
Ez jó. Köszönöm.
De bámész tekintetedet fordítsd emerre!
Bemutatom a jövő Óz Birodalmát!
Úgy.
Nem tudom, megakadt-e a szemetek ezen
a hosszú, kanyargó ösvényen.
Látjátok ezt?
Az embereket vezetni kell.
Ha ez mind megépül,
mindig mindenki emlékezni fog, hogyha végigmész az úton…
Végig, az úton.
Akkor eljutsz hozzám.
Nemrég kissé megakadtam,
mert nem tudtam, milyen színűek legyenek az út kövei.
Így összetákoltam ezt a micsodát,
ami így csinál.
Elphaba most te próbáld ki!
Rendben, lássuk csak!
Vagy legyen zöld!
Sárga.
Netán lila?
Várj! Menj egyet vissza, kérlek!
A sárga? Tényleg?
Igen.
Olyan magától értetődő!
Hadd nézzem!
És…
Sárgaköves út?
Nem is tudom.
Hé, gyertek fel!
Gyertek ide mellém, a játszóteremre!
Lépjetek fel! Nézzétek!
Itt vagyunk mi, és, amikor kinyitjuk, odabenn…
Ez maga.
Ez való igaz.
Én vagyok az.
Tetszik. Butaság.
Sokat vagyok itt egyedül.
Na mindegy, nekem…
Ja, tényleg!
Ha a fejem nem lenne rögzítve…
otthagynám Mumpicföldén.
Nézd, mit csináltam! Csakis neked.
Tartsd meg!
Nem viccelek. Tartsd meg mindörökre!
Mert talán egy napon, ki tudja?
Lehet, hogy odatesszük ezt a kis figurát épp, az enyém mellé.
Mert lehet, hogy egy nap
ez az óriási kupac kő lesz az otthonod.
Elphie!
És zöld.
Nos…
azt megváltoztathatjuk.
Ez volna a szíved vágya?
Nem.
Arra vágyom, hogy segítsen az állatokon.
Valami rossz történik velük, ön a reményük.
Éreztem, hogy ezt fogod mondani.
És teljes szívemmel egyetértek.
Igen. Hű, milyen érdekes!
Kicsit olyan, mintha már ismernélek.
Tudtam, hogy megérti.
És ez most nagyon boldoggá tesz.
Nos, az a szenvedélyem. Örömet fakasztani.
Lásd, ettől máris könnyezem
Apává válni rég nagy álmom
Úgy élek hát, hogy úgy érzem
E város minden lakója fiam
Vagy lányom
Ó, Elphaba, keményen dolgoztál
Egy esély mindig jár És vágyad égig száll
Hát istápol e lelkes fickó
Téged, szülőként
Óv és véd
Jó szívvel
Így lelkem békét…
Lel
Na, elég legyen! Jó van.
Hold, elmehetsz.
Ez nem…
- Ő az. - Ő az.
Madame Morzalom, mit keres itt?
Drága!
Látnom kellett a sikerét.
Úgy tűnik, hogy magának is.
Én…
Ez hihetetlen.
Ez a Mágizír?
Igen.
A bölcsek ősi könyve. Csodatételekkel és varázsigékkel.
Megfoghatom?
Nem.
Pillanat!
Talán még nem áll készen.
A Mágizírrel varázsolni, az bizony hatalmas falat.
És én már csak tudom.
Így van. Ne siettessük!
A mai nap így is megterhelő volt.
Ne!
Kérem!
Megpróbálom.
Hadd bizonyítsak!
Hát…
Szent Óz!
Kinyílt előtte.
Melyik bűbájjal akarod kezdeni?
A levitáción dolgoztunk.
Levitáció? Ez érdekes.
Itt, mellettünk Csicseri áll…
Lányok, találkoztatok Csicserivel?
A smaragdőreim vezetőjével?
Örvendek.
Nem szívesen vallaná be,
mert nem szeret beszélni magáról,
de vágyakozva nézi minden áldott reggel
a madárkákat.
Madár?
- Hogyan segítsek? Én nem… - Elphie, nézd!
Ezek szavak?
A letűnt nyelv.
A varázsigéink letűnt nyelve.
Ne szegje kedvét, ha nem tudja megfejteni.
Drága, én is csak egy-két szót tanultam meg.
És az is évekbe telt.
- Ó, Elphie! - Óznak hála!
Ugye, megmondtam?
Csicseri, jól vagy?
Csicseri!
Csak az átváltozás, drága.
Csak az átváltozás.
De ez fáj neki!
Csicseri!
Meg ne harapd!
Ragyogzatos.
Sikerült. Átváltoztattad.
Most szenved.
Gyorsan, hogy fordítom vissza?
- Visszafor… - Hogy fordítom vissza?
A Mágizír varázsigéi végérvényesek.
Elphaba!
Nem!
Tudtam, hogy benne van az erő. Megmondtam.
Elphie, ez elképesztetes.
Ebben reménykedtünk. Égi őrszemek.
Igen. A tökéletes kémek.
Kémek?
- Elphaba! - Nem!
Elphie!
Igazad van, túlzás ez a szó.
„Felderítők”! Akik repkednek,
és jelentik a lázító állattevékenységet…
Lázító állattevékenység, az meg mi?
Elphie, a Varázsló biztos tudja, mit csinál.
Maga az.
Maga miatt van minden.
Maga miatt fordulnak az állatok ellen,
maga áll emögött!
Az emberek biztonságáért tesszük.
Egész Óz jobban jár.
Maga mindvégig tudta.
Az első naptól fogva.
Meglátja, maga is jól jár, drága.
- Bíznia kell bennem. - Ne!
Elphaba!
Amikor ideérkeztem, viszályok dúltak.
Békétlenség volt.
De ott, ahonnan én jöttem,
köztudott, hogy csak úgy lehet összehozni az embereket,
ha kreálunk egy nagyszerű ellenséget.
Ha kémeket akart, miért nem miért nem…
miért nem alkotta meg őket? Hisz'…
Elphaba!
Éppen a Nagy Varázslóhoz beszél.
Olvasson!
Egy varázsigét!
Rajta!
- Elphaba! - Ne!
Nem megy, igaz?
Igaz?
Ezért van szükség minderre.
Meg a kémekre, az állatketrecekre, az ellenségre.
Mert…
nincs varázsereje!
Így igaz.
Ezért kellesz te.
Gondoljon a jövőjére, drága!
Vissza!
Elphie hallgass rájuk!
Kérlek!
Jó tanács, ifjú hölgy.
Izé, Elphaba,
ha erre képes vagy, első próbálkozásra…
Atyavilág! Bele se merek gondolni…
És azt komolyan mondtam, hogy nálam otthonra találsz.
Itt leszel majd te, meg én,
meg hé, ha ez boldoggá tesz…
esetleg a barátnőd.
Tényleg?
Miért ne?
Nem!
Elphaba!
Maga is szeretne jót tenni? Hozza vissza!
Elphie!
Csöndet!
Ha meg akarjátok óvni a szeretteiteket,
hűségesek maradtok a Varázslónkhoz.
Ő tette ez! A zöld leány!
Ne hagyjátok elmenekülni!
Elphie, most hová mész?
Elphie, mit akarsz tenni?
Ne!
Elphaba, kérlek! Gyere vissza! Beszélj velük!
Elphie!
Most meg mit csinálsz?
Túlzás!
Tiéd!
Elphie! Jaj, ne!
Őrség!
Elszabadult egy fogoly a palotában.
Hozzátok elém!
Gyerünk!
- Elphaba! Mit akarsz tenni? - Gyere utánam!
Hová? Neked elment az eszed?
Az ég szerelmére, nevetséges vagy!
- Csak kövess! - Hova mászol?
Fel!
- Ott vannak! - Ott van! A zöld színű!
- Szállj be gyorsan! - Abszolúte nevets…
Gyorsan! Ugorj!
Ugorjak? Mármint én?
Gyorsan, ugorj át! Ugorj már!
Lecsúszom…
Fogd meg a kezem! Gyere!
A kötelet! Gyorsan!
Eressze!
Kérem a lábam.
Kérem a lábam!
Pillanat, állj!
- Mozgás! - Gyerünk!
- Told! - Segítsetek!
Hé! Ne!
Ó! Ne!
Elphie!
Gyorsan! Vigyázz!
Gyorsan, szállj ki!
Ne nézz hátra!
- El az útból! Mozgás! - Vigyázz!
Ez így nem jó.
Elphie!
Nyugodj meg! Engedd, hogy megmagyarázza!
Csak a holttestemen át.
Ez minden, amiről álmodtál.
Elphaba, ez sokkal fontosabb nálunk.
Miért nem maradsz csak egyszer nyugton,
ahelyett, hogy elborul az agyad?
Remélem, tetszik!
Boldog vagy ennyivel
Remélem tetszik, hogy Most eldobhattad agyad
És elgáncsoltad magad
Neked ez tetszik!
Remélem ennyi jó
Légy csak megalkuvó Üres ambíció
Csak póz, mi szánni való
Nem értem, mért tesz boldoggá
Az út a tiéd
Lépj rá
Óz polgárai!
Itt egy ellenség, akit meg kell találni és el kell fogni.
Ne higgyétek egyetlen szavát se!
Ő ellopta a Mágizírt.
És nagyon gonosz.
Személyesen csonkította meg eme szegény, ártatlan majmokat.
Ó, ne!
A zöld bőre…
elfajult természetének külső megnyilvánulata.
Ez a torzulat,
ez az irtózat…
egy…
Gonosz Boszorkány.
Nem kell félned.
Én nem félek.
Jobb, ha a Varázsló fél tőlem!
Elphie, hallgass ide!
Figyelj rám, csak… csak kérj elnézést!
Ne dobd el, tiéd az esély
Lehetsz még nagy varázsló
Ez volt az álmod, van még remény
Tudom.
De máshogy érzek
Nem.
Ha mást lépek
Nem lesz jó
Valami ég idebenn
Valami nagyon más
Nem játszom bábuként, most
Rólam szól e változás
Túl késő kihátrálni
Boldog soha nem lennék
Egy belső hang vezérel
Bármi vár
Mennék
Kitárhatnám az álmom szárnyait
Eloldoznám a szárnyam láncait
Mi leköt, eldobnám
Káprázat, mit kergetnél Mert nem győz, ki túl nagyravágyó
Száz határt szabnak neked
Hogy leszel szép és jó
Változást szeretnék
Hisz' nekem más út járható
Szorongva vágyakoztam
Szeressen, ki engem lát
Az ár túl nagy
Mert szívem nem formálják át
Új utam vár, és szárnyam felrepít
Búcsúszó száll, mert a szárnyam felrepít
És te sem hatsz már rám
Ott vannak!
Elphie mit akarsz tenni?
Elphaba, kérlek!
Figyelj már rám! Elég!
Ne azt a rondázatos repülési varázsigét, kérlek!
Nem tudod mire lehet képes, kérlek!
Elég!
Na?
Hol a szárnyad?
Talán mégsem vagy olyan erős, mint gondoltad.
Szent Óz!
Roham!
Most!
Gyorsan!
- Gyerünk! - Mi?
Most!
Gyere velem!
Mire lennénk képesek együtt!
Oly' végtelen
Az erőnk így oly' végtelen
Mi ketten itt kéz a kézben Csodát tehetnénk
Élnénk
Lásd az esélyt ebben
Egy csapatként, ketten
Győztes pár így lehetnénk
Beválthatnánk a társunk álmait
Kitárhatnánk a vágyunk szárnyait
Így egy út várna ránk
Akkor jössz?
Elphie, te reszketsz.
Tessék!
Ezt terítsük rád!
Remélem, tetszik
Bár nehéz útra lépsz
És te…
Remélem célba érsz
Most remélem, jól döntesz
És a boldogságra rálelsz
Ha mégis másként gondolnád
Egy régi barát
Vár rád
Gyerünk!
- Ott vannak! - Utánuk!
Kapd el!
Ne! Hagyják békén!
- Ő nem csinált semmi rosszat! - Eresszenek el!
- Ne! - Elfogni őket!
Elphie!
Nem! Vissza!
- Elphie! Ne csináld! - Engem akarnak.
- Engem akarnak! Rám nézz! - Ne!
Rám nézz!
- Ezúttal mit csináltál? - Elphaba Thropp, nagy, zöld sznob!
A legyeket űzöd, és eregeted bűzöd.
Ne locsogj annyit! Tedd, amit mondok!
Gondoljon a jövőjére, drága!
Vigyétek el!
Rám nézz!
Nyugatra fúj az új szél
Nézd, ahogy átformál
Hisz' bennem szól e mondat:
„Jár esély és vágyad égig száll”
Nem kísér más, ez szóló
Szabaddá váltam így
Ki sárba rántott
Annak szava nem számít
Erőm átjár és szárnyként felrepít
Az erős szárny sok lánctól szabadít
Földhöz nem köthetsz többé már
Oly’ végtelen
Óz polgárai!
Itt egy ellenség, akit meg kell találni és el kell fogni!
Ne higgyétek egyetlen szavát se!
Ő ellopta a Mágizírt.
Kormányzó úr!
És nagyon gonosz.
Oly' végtelen
A zöld bőre…
elfajult természetének külső megnyilvánulata.
Ez a torzulat,
ez az irtózat…
- egy… - Gyía!
Oly' végtelen
…Gonosz Boszorkány.
Már nem hat rám nagy varázsló
És többé nem bánt gúnyos szó
E láncát vesztett szív elszáll!
- Légy boldog, Elphie - Gonosz lény, nagy veszély! Öld meg!
- Égig száll - Jobb lesz úgy, ha nem él
Kössük gúzsba, lánc vár…
Rá!
FOLYTATJUK
I. RÉSZ
A feliratot fordította: Zalatnay Márta Dalszöveg: Nádasi Veronika
Forgalmazza: a UIP-Duna Film