גלינדה!
עד כמה היא מתה בדיוק?
מכיוון שהיו שמועות וספקולציות רבות,
בואו ואספר לכם את הסיפור המלא.
על פי שעון דרקון הזמן,
ההמסה התרחשה בשעה ה-13.
תוצאתו הישירה של דלי מים שהושלך על ידי ילדה.
כן, המכשפה המרשעת מהמערב מתה.
חדשות טובות! המכשפה! היא מתה!
חדשות טובות! מנצ'קינים, קומו!
ארץ המנצ'קינים
צאו החוצה! היא איננה!
חדשות טובות! המכשפה המרשעת מתה!
"חדשות טובות
היא מתה
המכשפה מהמערב מתה
המכשפה הכי מרשעת שאי פעם הייתה
האויבת של כולנו פה בארץ עוץ
מתה
חדשות טובות
הבה נשמח"
תראו! זאת גלינדה!
"הבה נודה
הבה נשתמח על כך שהטוב הצליח לשכך
את דרכיה המרושעות של אתם-יודעים-מי"
היי! -גלינדה!
טוב לראות אותי, לא?
ידידיי תושבי עוץ, אני רוצה להעמיד דברים על דיוקם.
כן…
המכשפה המרשעת מהמערב מתה!
"נכון שטוב לדעת
שהטוב ינצח את הרשע?
שהאמת שכולנו מאמינים בה
עד מהרה
תהיה חזקה משקר
למענכם ולמעני…
איש לא מתאבל על הרשעים
איש לא זועק, 'הם לא יחזרו'
איש לא מניח חבצלת על קברם
האיש הטוב בז לרשעים
דרך חייהם, ילדינו ילמדו
מה אנו מפספסים כשאנו מתפרעים
שכה יהיה לי טוב
חיי הרשעים בודדים
שכה יהיה לי טוב
הרשעים מתים לבד
זה רק מראה שכשאתם רשעים
אתם נשארים רק
לבדכם
כן, שכה יהיה לי טוב
חיי הרשעים בודדים
שכה יהיה לי טוב
הרשעים בוכים לבד
הרשעים לא אוכלים דבר
מלבד הדייסה שהם בישלו"
אבל מיס גלינדה? -כן?
מדוע רשעות קורית?
זו שאלה טובה.
שאלה שרבים מוצאים מבלבלונת.
האם אנשים נולדים רשעים?
או שהרשעות נכפית עליהם?
אחרי הכול,
למכשפה המרשעת הייתה ילדות.
היה לה אבא,
שדרך אגב, מונה למושל ארץ המנצ'קינים.
אני יוצא לאסיפה, יקירתי.
והייתה לה אימא, כמו שיש לרבים.
"כמה שאני שונא לצאת ולהשאיר אותך לבד
זה בסדר, זה רק לילה אחד
אבל דעי שאת כאן בליבי
בזמן שאינך רואה אותי"
כמו כל משפחה,
היו להם סודות.
"שתי עוד משהו, יפהפייה כהת-עיניים שלי
נשאר לי עוד לילה אחד פה בעיר
אז שתי עוד מהשיקוי הירוק
ונעשה מסיבה קטנה
קחי לך עוד לגימה, גברתי הקטנה
ובואי אחריי"
ודבר הוביל לדבר, כפי שקורה רבות.
אך מהרגע שהמכשפה נולדה, היא הייתה…
דולציבר! -ובכן…
שונה.
היא באה! -עכשיו?
התינוקת באה!
בחיי!
"אני רואה אף
אני רואה תלתל
קטנטנה בריאה, מושלמת, מקסימה, פשוט…"
בחיי עוץ!
מה זה? מה קרה?
"איך זה יכול להיות?
מה זה אומר?
זה לא סביר
זו מכה
כמו כרוב צפרדעי ומלא שרכים
התינוקת, שלא כדרך הטבע…"
ירוקה.
קחו אותה מפה.
קחו אותה מפה!
הכול בסדר, קטנטונת.
אנחנו נשמור עלייך.
אז המטפלת שלה, דולציבר, גידלה אותה.
וככל שהיא גדלה, כך גדלו האתגרים שלה.
דולציבר.
אני באה, אדוני המושל.
קטנטונת, תשמרי על אחותך הקטנה.
לשעה קלה.
אוי, נסרוז. אל תדאגי.
אני פה.
עכשיו, את רוצה לראות משהו מדהים?
כן.
פה מסופר על הקוסם הנפלא מארץ עוץ.
את יודעת איך הוא הגיע לכאן?
לא.
מהשמיים. בכדור פורח. רואה?
אז הוא בנה עיר מברקת,
כי הוא מת על ברקת.
אפילו שהיא ירוקה.
ונסה, רוצה לדעת סוד?
אם פוגשים אותו, הוא מגשים את משאלת ליבך.
אלפבה ת'רופ, הראש שלה ירוק.
וכולם יודעים שמריחים אותה למרחקים.
איכס, גם ירוקה וגם מכוערת?
למה היא כזאת ירוקה?
מאיפה הגעת? את לא שייכת לפה.
היא ירוקה כמו העצים!
די!
אלפבה!
אלפבה ת'רופ.
מה עשית הפעם?
הכול בסדר. בואי לאבא.
ועכשיו גרמת לאחותך לבכות.
בואי נביא פרוסת עוגה יפה לילדה היפה.
הכול בסדר, קטנטונת. הוא לא היה צריך להאשים אותך.
דולציבר.
סיפורה של ארץ עוץ
אז…
זה בטח לא היה קל.
"איש לא מתאבל על הרשעים"
הרגו את המכשפה!
"עכשיו סוף סוף היא הלכה לעולמה
עכשיו סוף סוף אושר התפשט ברחבי הארץ
ושכה יהיה לי טוב -שכה יהיה לי טוב
אנחנו יודעים מהו הטוב
שכה יהיה לי טוב
הרשעים מתים לבד
היא מתה לבדה
אבוי לאלו
אשר דוחים את הטוב
שמוצג בפניהם
איש לא מתאבל על הרשעים
חדשות טובות
איש לא מתאבל על הרשעים
חדשות טובות
איש לא מתאבל על הרשעים
רשעים
רשעים"
כן.
טוב, זה היה כיף.
כפי שאתם יכולים לתאר,
יש לי הרבה עניינים לטפל בהם בעקבות עזיבתו הפתאומית של הקוסם.
אז אם אין עוד שאלות, אני אזוז.
גלינדה,
זה נכון שהיית חברתה?
מה?
סליחה. שנייה.
מה?
זה נכון שהיית חברתה?
חברתה?
כן.
כלומר, הכרתי אותה.
הכוונה,
דרכינו הצטלבו.
באוניברסיטה.
אבל עליכם להבין,
זה היה מזמן.
מרשעת
חלק 1
אוניברסיטת שיז
היי! -זאת גלינדה!
ג'
אנחנו כל כך גאים בך!
תודה. אני אוהבת אתכם. רק תזכרו,
זה לא שלום, זה להתראות. -אנחנו אוהבים אותך.
כל התיקים שלך אצלך? -כן.
ותכתבי לנו? -כן.
אוהבת אתכם. הגיע הזמן. -יקירתי!
כבר מתגעגת. אבא'לה, תעלה על הסירה.
הם כל כך יתגעגעו אליי.
ההורים שלי בכלל לא יודעים שעזבתי.
אני בוק.
אני מארץ המנצ'קינים.
אני יודע שאנחנו עוד לא ממש מכירים, אבל…
אתה יודע במה אני מאמינה, ביק?
זה ביק… זה בוק.
שזרים…
הם רק אנשים שמעולם לא פגשתי.
ביי.
"אולמות מקודשים וקירות מוולנים
מחזה כה מעורר גאווה
כה מעורר גאווה
כששיערנו ייעשה אפור וקמל
עדיין ננצור את שלמדנו
בימינו הנפלאים בשיז
בימינו הנפלאים
ב…
שיז -ימינו הנפלאים בשיז"
אוי, עוץ.
מה? במה את בוהה?
יש לי משהו בשיניים?
לא, פשוט…
את ירוקה.
זה נכון.
בסדר. בואו נגמור עם זה.
לא, אין לי מחלת ים.
לא, לא אכלתי עשב כילדה.
וכן, תמיד הייתי ירוקה.
טוב,
אני מאוד מצטערת, בכל אופן,
שנאלצת לחיות עם…
זה.
באמת?
כן.
ובכוונתי לעשות תואר בכישוף.
אז אם בשלב מסוים תרצי לטפל ב…
בעיה.
אולי אוכל לעזור.
היא כל כך טובה. -את כל כך טובה. אנחנו אוהבים אותך.
תודה.
טוב.
את מציעה לעזור למישהי שאת לא מכירה
עם כישורים שאין לך.
אני בטוחה שכולם התרשמו מאוד.
לא מוזיז לי מה חושבים עליי.
מזיז. -מה?
לא "מזיז" לך מה חושבים עלייך.
למרות שאני בספק.
אלפבה. אלפבה ת'רופ.
זו אחותי הקטנה, נסרוז.
כפי שאת רואה, יש לה צבע סביר לחלוטין.
תפסיקי לעשות מעצמך עניין.
ניסיתי להיות נחמדה. -היית מאוד נחמדה וטובה.
עשיתי משהו רע? -לא.
איך זה נראה מהצד? -אני לא רואה צבע.
ילדה יקרה שלי.
אבא.
מתנת פרידה.
הנעליים משובצות היהלומים של אימא.
כדי שכולם יראו כמה את יפה, עד קצות בהונותייך.
תודה.
תודה רבה. אני מתה עליהן.
אוסיף אותן לארגזים שלך.
כמובן.
לא הייתי צריכה להתפרץ ככה.
לא, לא היית צריכה.
היום הוא…
תחילת החיים החדשים שלך.
חברים חדשים.
ספרים חדשים.
אני מתרגשת בשבילך.
אתגעגע אלייך.
לא נכון.
את תיהני יותר מדי.
כל תלמידי שיז החדשים, נא להתייצב ברחבת הקמפוס.
אל תעזור לה. -אל תעזור לי.
היא תהיה בסדר.
כל תלמידי שיז החדשים, נא להתייצב ברחבת הקמפוס.
היי, נעים להכיר. -היי. נעים להכיר גם אותך.
כדאי שנחזור.
לכי איתה. -מה?
רק עד שתתמקם בבטחה בחדר שלה.
תוודאי שיש לה כל מה שהיא צריכה.
אבא, היא לבדה עכשיו.
אני לא… -תפסיקי לקשקש.
פשוט תעשי מה שאמרתי.
אם משהו יקרה לה…
תודה על תרומתכם לאוניברסיטה שלנו.
ולסיום הצגת הסגל שלנו, יש לנו שני אנשי אקדמיה
בולטים כל אחד בתחומו, יערנות וחקלאות,
וגם פרופסור מומבי מאומנויות הביולוגיה,
וכמובן, ראש מחלקת ההיסטוריה, ד"ר דילמונד.
אתם יודעים, מלבד הקוסם הנפלא שלנו,
קסם אמיתי נעשה נדיר מדי,
ולכן יש לנו את הזכות שנמצאת איתנו דקנית לימודי הכישוף המוערכת,
מאדאם מוריבל.
תוכלו…
אני לא…
בחיי. זו באמת היא.
ברוכים הבאים, תלמידים חדשים.
וברכותיים על קבלתכם לשיז.
בין אם תלמדו משפטים, לוגיקה או בלשניזציה,
אני יודעת שאני מדברת בשם חבריי לסגל האקדמיה
כשאני אומרת שיש לנו ציפיות גבוהות ביותר
מחלקכם.
וכעת, מיס קודל, בבקשה.
אני מיס קודל, מנהלת שיז.
ואלה שיבוצי המגורים והחדרים שלכם.
מגורים מערביים
מגורים מזרחיים
בהצלחה, וברוכים הבאים לשיז.
מאדאם מוריבל, היי.
אני גלינדה אפלנד, מהאפר אפלנדס.
אם זה קשור לשיבוצי חדרים…
תודה רבה, אבל כבר שובצתי לסוויטה פרטית.
זה בקשר להרשמה שלי לסמינר הכישוף שלך.
אולי את זוכרת את המאמר שלי, "על חודם של שרביטי קסמים"?
יקירתי, אני לא מלמדת את הסמינר שלי בכל סמסטר.
כמובן, אם מישהו מיוחד מאוד היה מגיע…
בדיוק. לכן רציתי לדבר איתך.
נהיה בקשר.
הנה את.
מיס נסרוז, נכון? -כן.
בתו של המושל?
את כל כך יפה, שזה טראגי.
כבוד גדול ל…
אני הבת השנייה.
אני כל כך טראגית, שזה יפה.
הבת השנייה?
אלפבה. מה את עושה?
טוב, לא עודכנתי על כך.
אני יודעת. אני רק… -אל חשש.
זו רק תקלולה קלה.
נמצא מקום להסתיר אותך.
כלומר, לשכן אותך.
אין צורך.
לא נרשמתי ללימודים. -אה, יופי.
למה את עוד פה?
סליחה, נסה. אבא התעקש…
המושל הביע את דאגתו כלפי אחותך באופן ברור.
רגע.
תבטיחי לו שיש לי הכבוד לעזור לה.
היא לא זקוקה לעזרתך. -די. אני רק צריכה למצוא את החדר שלי.
אקח אותך לשם בעצמי. -מיס קודל, אני…
יש לך צוות שלם… -מיס קודל, הבטחתי לאבא שלי.
…לרשותך, 24 שעות ביממה… -די, מיס קודל…
…שבעה ימים בשבוע… -היא יכולה לבד.
…ו-365 ימים… -בבקשה, את לא מבינה.
עצרי!
עזבי אותה!
לא!
זו הייתה ההזדמנות שלי, ההתחלה החדשה שלי.
סליחה, נסה. אני פשוט…
אני לא…
קסם הוא בסך הכול ניסיונו של המוח
לתפוס את הבלתי אפשרי.
כן, זאת הייתי אני.
כדי להכין אתכם לצפות לבלתי צפוי כאן בשיז.
את ראית את זה? -כן.
אני חייבת להתקבל לסמינר שלה.
ואגב בלתי צפוי.
מי מכם יתנדב לחלוק חדר עם…
מאדאם מוריבל…
תודה, יקירתי.
יפה מאוד מצידך.
מה?
מיס…? -אלפבה.
אלפבה.
תחלקי חדר עם מיס גלינדה.
מה? אני… מה?
עכשיו, לכו. כולכם, לכו.
לכו.
ואת.
בואי איתי. -כמובן.
לא את.
את.
אני רוצה ללמד אותך באופן פרטי ולא לקבל תלמידים נוספים.
תודה רבה.
מה קרה? -מה קרה?
משהו ממש לא בסדר.
לא קיבלתי מה שרציתי.
אני צריכה לשכב. -כן.
אני צריכה לשכב. -תפוס אותה.
זוזי, זוזי. -תפוס אותה.
איך? -אנחנו צריכים מאפה.
אנחנו צריכים מאפה.
תודה שחיפית עליי.
והצעתך הנדיבה היא זכות גדולה,
אבל אבי לא ירשה זאת.
אני אטפל באבא שלך. אדבר איתו מיד.
אז כמה זמן יש לך את הכישרון הזה?
כישרון?
לא.
משהו פשוט…
משהו פשוט משתלט עליי, ו…
משהו שאין לי שליטה בו.
וכשהוא משתלט,
קורים דברים רעים.
אם תוכלי ללמוד להשתמש בכוחותייך בדרך הנכונה…
מיס אלפבה…
"שנים רבות חיכיתי שיופיע כישרון כמו שלך
אני חושבת שהקוסם עשוי למנות אותך לווזיר הקסם הראשי שלו"
הקוסם?
"יקירתי, יקירתי אכתוב מיד לקוסם
אספר לו עלייך מראש
עם כישרון כמו שלך, יקירתי יש סיכוי בהחלט
אם תעבדי כמו שצריך
את תעשי טוב"
ברוכה הבאה לשיז.
נתראה בשיעור.
"זה באמת קרה עכשיו?
האם הבנתי נכון?
התכונה המשונה שניסיתי להדחיק או להסתיר
היא כישרון שעשוי לעזור לי לפגוש את הקוסם
אם אעשה טוב
אז אעשה טוב
כשאפגוש את הקוסם
אחרי שאוכיח את עצמי
אז אפגוש את הקוסם
הדבר שחיכיתי לו מאז הולדתי
ועם כל חוכמת הקוסם שלו
המראה שלי לא יבלבל אותו
אתם חושבים שהקוסם טיפש?
או שכמו מנצ'קינים, מוחו צר? לא
הוא יגיד לי 'אני רואה מי את באמת בחורה שאפשר לסמוך עליה!'
וככה נתחיל
הקוסם ואני
ברגע שאהיה עם הקוסם כל חיי ישתנו
כי כשאת עם הקוסם איש לא חושב שאת משונה
אין אבא שלא גאה בך
אין אחות שמתביישת
וכל תושבי עוץ חייבים לאהוב אותך כשהקוסם אותך מהלל
והמתנה או הקללה שיש בתוכי אולי סוף סוף אדע מדוע
כשנעבוד יד ביד
הקוסם ואני
ויום אחד הוא יגיד לי 'אלפבה, בחורה כל כך נעלית
האם בחורה כה טובה מבפנים לא צריכה מראה חיצוני תואם?
ומכיוון שאנשים פה אובססיבים לירוקת שלך ברמה ממש מגוחכת
האם יהיה בסדר מבחינתך
שאמחק את הירוק שלך?'
ולמרות שזה לא חשוב לי, כמובן
'טוב, למה לא?' אענה
אוי, איזה צמד נהיה
הקוסם ואני
כן, איזה צמד נהיה
הקוסם ו…
בלתי מוגבל
העתיד שלי בלתי מוגבל
והיה לי עכשיו חיזיון כמעט כמו נבואה
אני יודעת שזה נשמע משוגע לגמרי
וכן, החיזיון מטושטש
אבל אני נשבעת שיום אחד תהיה חגיגה בכל רחבי ארץ עוץ
שכולה סובבת
סביבי
ואעמוד שם עם הקוסם
ארגיש דברים שלא הרגשתי מעולם
ולמרות שלא אפגין זאת אהיה כל כך שמחה, שאימס
וכך זה יהיה לשארית חיי
לא ארצה עוד כלום עד יום מותי
יעריכו אותי כל כך
כשאנשים יראו אותי, הם יצרחו
לכבוד חצי מהצוות הכי אהוב בעוץ
הקוסם
ואני"
תיכנסי.
שאר התיקים שלי יגיעו בקרוב.
את באמת חושבת שזה הוגן?
לא. הבטיחו לי סוויטה פרטית.
אבל תודה ששאלת.
רגע. -מה?
מה? -רק…
רק רציתי לסגור את הדלת.
תוכלי לא לסגור? סליחה. אני פשוט… נהנית מאוד מאוויר.
את מבינה אותי?
שמרתי לך קצת מקום, דרך אגב.
הנה.
פה בפנים.
זה נהדר!
זה נהדר.
זה היה שום דבר.
שותפים עושים דברים כאלה זה עבור זה.
ככה אמרו לי.
ובתמורה, אולי תוכלי…
בואי נראה.
לזרוק למאדאם מוריבל מילה טובה עליי? עשינו עסק?
זו את שעשתה את כל זה שם למטה.
אני יודעת.
שמעת את מאדאם מוריבל.
איך עשית את זה?
תגידי לי, בבקשה. אני יודעת לשמור סוד.
בסדר.
תהיי כזאת.
אבל זה באמת די אנוכי מצידך.
ביקשתי יפה מאוד, ושמרתי לך מגירה שלמה…
אני לא יודעת. מעולם לא ידעתי!
הנה. תיהני מהאוויר.
"אימא'לה ואבא'לה היקרים שלי…"
"אבי היקר,
תודה שהסכמת לתת לי להישאר."
"נחשו מה?"
"בקשר לבקשתנו שאעבור לחדר של נסה…"
"אני לא יכולה לשמוע את הניחושים שלכם כי זה מכתב."
"אני יודעת כמה היא רוצה להיות…"
"אז פשוט אספר לכם."
"היה בלבול מסוים עם שיבוץ החדרים פה בשיז
כמובן שאדאג לנסה
כמובן שאתעלה
כי אני יודעת שככה תרצו שאגיב
כן, היה בלבול מסוים
כי שותפתי לחדר היא
משונה ומוזרה באופן חריג
ובסך הכול כמעט בלתי אפשרית לתיאור"
בלונדינית.
"מהי התחושה הזו
כה פתאומית וחדשה?
שהרגשתי ברגע בו הבטתי בך
ליבי דופק
ראשי סחרחר
פניי סמוקות
מה התחושה הזו?
לוהטת כלהבה
האם יש לה שם?
כן
תיעוב טהור
לפנים שלך
לקול שלך -לבגדייך
בואי נגיד שאני מתעבת הכול
כל תכונה, קטנה ככל שתהיה גורמת לעורי להצטמרר
בתיעוב מוחלט
יש חדווה משונה בסלידה כה טוטאלית
היא כה טהורה וחזקה
למרות שאני מודה שהיא קרתה מהר
אני עדיין מאמינה שהיא תחזיק מעמד
ואתעב
אתעב אותך
למשך כל חיי
גלינדה היקרה, את פשוט טובה מדי
איך את עומדת בזה? אני לא הייתי יכול
היא טרדנית! זעפנית!
לא מתכוונים להיות משוחדים אבל גלינדה, את קדושה מעונה
טוב
דברים כאלה נשלחים כדי לבחון אותנו
גלינדה המסכנה, נאלצת להתגורר עם מישהי מגעילנית כל כך
אנחנו רק רוצים לומר לך שכולנו תומכים בך
חולקים את התיעוב שלך -מה התחושה הזו
כה פתאומית וחדשה? -תיעוב טהור
הרגשתי ברגע בו הבטתי בך -לפניה, לקולה, לבגדיה
ליבי דופק, ראשי סחרחר -בואו נגיד
אנחנו מתעבים הכול -מה התחושה הזו?
כל תכונה, קטנה ככל שתהיה -האם יש לה שם?
גורמת לעורנו להצטמרר -כן
תיעוב -תיעוב
יש חדווה משונה -תיעוב
בסלידה כה טוטאלית -תיעוב
היא כה טהורה, כה חזקה -כה חזקה
למרות שאני מודה שהיא קרתה מהר
אני עדיין מאמינה שהיא תחזיק מעמד
ואתעב לנצח -אתעב
תיעוב אמיתי ועמוק -תיעוב
אתעב אותך -אתעב, אתעב אותך
כל חיי -תיעוב! תיעוב טהור"
בו!
טוב. טוב, כולם. תירגעו.
גבירותיי ורבותיי, תירגעו.
שקט. שקט, כולם.
עכשיו,
קראתי את העבודות האחרונות שלכם,
ואני נדהם לדווח על התקדמות מסוימת.
תודה.
למרות שחלקנו עדיין נוטים להעדיף צורה על תוכן, מיס גלינדה.
האמת שזה גא-לינדה. עם "גא".
כן, כמובן.
גלינדה.
לא. -אפילו לא קרוב.
אני לא מבינה מה הבעיה.
כל מרצה אחר מצליח לבטאות את שמי.
אולי ההיבטאות של שמך היקר
אינה הנושא המרכזי בחייו של ד"ר דילמונד.
אולי ד"ר דילמונד הוא לא כמו כל מרצה אחר.
אולי חלק מאיתנו פשוט שונים.
טוב, נראה שהארטישוק מאודה.
בחיי… -הדרך הכי גרועה להכין ארטישוק.
שקט, בבקשה. בבקשה!
כן, לנו העזים אין שיניים עליונות קדמיות,
מה שגורם לטעות בהגייה, מיס גלינדה.
אתם מבינים, זה נכון,
חלק מאיתנו שונים.
עכשיו, אולי הבחנתם בכך שאני אחד מאחרוני המרצים-בעלי חיים כאן בשיז.
ומעדיפים שלא נדון בזה בשיעורים שלנו,
אבל חלו שינויים משמעותיים ברחבי ארץ עוץ
עם דחייתה של תרבות החיות.
אבל הייתה תקופה, לפני שנולדתם,
בה החיים בעוץ היו שונים.
בה אפשר היה ללכת במסדרונות האקדמיה
ולשמוע נמר שלג פותר משוואה,
או אנטילופה מפרשת סונטה.
אז מתי ומדוע זה השתנה?
לפי מה שקראתי, בבצורת הגדולה.
טוב, סליחה. -כאילו, תרימי יד.
בדיוק.
היה מחסור במזון.
וכשאנשים רעבים וכועסים,
אז הם מתחילים לחפש… -מישהו להאשים.
נכון מאוד, מיס אלפבה.
כן, מיס גלינדה?
זה גא-לינדה.
גא-לינדה. גא-לינדה.
ואני לא מבינה למה אתה לא מלמד אותנו היסטוריה
במקום לדוש תמיד בעבר.
כי אי אפשר לחמוק מהעבר,
והתעלמות ממנו היא מסוכנת.
העבר עוזר להסביר את הנסיבות הנוכחיות שלנו.
לדוגמה, אם נבחן את ציר הזמן הזה…
חיות צריך לראות ולא לשמוע
מי אחראי על זה?
שאלתי מי אחראי על זה?
בסדר גמור. משוחררים.
אמרתי, משוחררים!
ד"ר דילמונד.
מיס אלפבה.
מיס אלפבה, את לא חייבת…
תודה. את אדיבה מאוד.
לא רע.
פרגים הם הפרחים האהובים עליי.
גם עליי.
הם מעודדים אותי בתקופות חשוכות אלו.
מיס אלפבה, בבקשה. הצטרפי לחברייך.
זה בסדר. אין לי חברים.
טוב, אולי אחד.
נסי שוב.
לעצום עיניים.
לכווץ בהונות.
עכשיו…
תגרמי למטבע לרחף.
לימודי כישוף
זה בסדר.
זה לוקח זמן.
שמעתי שהיה שיבוש מצער
בשיעור של ד"ר דילמונד היום.
זה ודאי הסעיר אותך מאוד.
טוב,
מישהו כתב את המילים הנוראיומות האלו,
בכוונה, כדי שיראה אותן.
הלוואי שיכולתי…
מה?
הלוואי שמה?
הלוואי שהיה משהו שיכולתי לעשות. כי אף אחד…
אף אחד… לעשות מה?
לאף אחד לא מגיע שילעגו לו,
או יצחקו עליו.
או יזלזלו בו.
או שיגידו לו להפסיק לקשקש ולהיות בשקט!
מדהים.
פשוט מדהים.
ברגע שתלמדי לרתום את הרגש שלך לטובתך,
השמיים הם הגבול.
זה יכול להוביל אותך לקוסם בעצמו.
לילה טוב, ד"ר דילמונד. -להתראות, ד"ר דילמונד.
אוניברסיטת שיז
ד"ר דילמונד.
גילית מי…
תקרית נוספת פה בשיז.
מאשימים כעת אותנו, החיות, בכל מה שמשתבש.
נאלצים לעזוב את עבודותינו, אומרים לנו להיות בשקט.
זה הרבה יותר משמעותי מכמה מילים על לוח.
עדיין אפשר לדבר בפרטיות, תודה לעוץ.
חברה טובה שלי…
חברה דובה? -פרה, למען האמת.
היא נואמת במחאות.
היא כתבה לי לאחרונה וביקשה שניפגש בבית קפה.
היא אמרה שזה דחוף.
מה היא אמרה לך?
היא לא הופיעה. ואיש לא ראה אותה מאז.
חיות רבות נעלמו, או שהן עוזבות.
אתמול, מכר גירית שלי, פרקליט,
פוטר, רק בגלל שהציג טיעון לטובת תיק.
לפחות הוא עוד יכול להציג טיעונים. -מה זאת אומרת?
אראה לכם.
"שמעתי על שור
פרופסור מקווקס
שכבר אינו מורשה ללמד
שאיבד את היכולת לדבר"
אוי, לא. -לא יכול לדבר.
"וינשוף במנצ'קין רוק
כומר עם להקת מאמינים
שנאסר עליו לשאת דרשות"
לא!
"כעת הוא רק הומה
שמועות בלבד, אבל מספיקות כדי לגרום הרהורים
לכל בעל טלפיים
משהו רע קורה בארץ עוץ
משהו רע קורה ב…"
זהו זה. אני עוזב את עוץ כל עוד אני יכול לומר את המילה "להתראות".
לא, אסור לך. -עוזב את ארץ עוץ?
קחו אותה מפה!
די לקשקש.
יש שם מישהו.
מה זה?
מיס אלפבה, מה את עושה פה?
אני רק…
זה בסדר.
מהר, היכנסי פנימה.
אל תפחדי.
אמזוג לך קצת תה.
ד"ר דילמונד, מה שאמרת עכשיו…
זה באמת יכול לקרות?
זה קורה.
תגלי שאם הופכים את המצב למספיק מייאש,
אפשר להשתיק כל אחד.
אבל אם חיות מאבדות את יכולתן לדבר,
עוזבות את ארץ עוץ,
אז מישהו צריך לספר לקוסם.
תקשיבי לי.
אסור לך לספר לאיש על מה ששמעת וראית פה הלילה.
אבל בשביל זה יש לנו קוסם.
"כדי ששום דבר רע"
נעדר המנהרה אל מעבר לעוץ
אולי את צודקת.
"שום דבר רע כל כך"
עיר הברקת - הר מאנץ' מעבר לעוץ - מדבר בלתי עביר
"שום דבר רע באמת"
סליחה.
רע.
אני כנראה מצטנן.
שעוץ תברך אותך, ד"ר דילמונד.
כדאי שתזוזי. קחי את העששית.
לאט, לאט.
לאט! -לא ראיתי אותה.
כן, גם אני לא.
אולי כדאי ש… אתה יודע. -טוב. כן, אני אטפל בזה.
מצטער, גברתי. לא ראינו אותך. כנראה…
השתלבת עם העלים.
ככה אתה מעביר את חייך,
מתרוצץ כאחוז טירוף ורומס כל מי שבדרכך?
לא.
לא. לפעמים אני ישן.
טוב.
קדימה. לא, אין לי מחלת ים.
גם לי אין.
לא, לא אכלתי עשב כילדה.
לא? אני כן.
וכן, תמיד הייתי ירוקה.
והמגננה, זו התפתחות מהזמן מהאחרון?
אוי, לא. לא.
אני זז לרמוס עוד קצת, תרצי טרמפ?
לא, תודה. קפוץ לי.
טוב.
פלדספור, בחורה דחתה אותנו בבוז.
אכן.
תמיד יש פעם ראשונה.
שימו לב, תלמידים, לכבוד הוא לי להודיע
שהנסיך פיירו טיגלאר מחבל וינקי יצטרף אלינו כסטודנט חדש,
לאחר שהועבר מהאקדמיה המלכותית של וינקי.
אנא, עזרו לקבל את פניו.
בלי ליצור קשר עין ישיר.
היי. -היי.
היי.
אתה נרשם לפה הרבה?
אפשר לבקש…
כל דבר. כל מה שתרצה.
שתזוז לי מהדרך?
בהחלט… כן, זה כל דבר.
מה שלומך? -היי. כן.
אתה מחפש משהו? או…
מישהי?
לא, אני…
מה עשיתי בעצם?
מאיפה לי לדעת?
הריב הראשון שלנו.
עדיין פה.
הבטחתי לעשות סיור מודרך לכל סטודנט חדש שמגיע, אז…
רגע, אתה סטודנט חדש שהגיע?
כן.
לא ידעתי.
אבל אני לא בטוח שאחזיק באוניברסיטה הזו יותר ממה שהחזקתי בכל השאר.
אבל אני לא הייתי בשאר האוניברסיטאות שלך.
וזה ה…
המקום לספרים.
יש פה אוסף של ספרים נדירים איפשהו,
וגם כמה נדירים למחצה.
יש כזה מבחר גדול.
נכון?
אז איך מבלים פה?
לא מבלים.
עד עכשיו.
היית פעם באולם הריקודים עוצדאסט?
אולם הריקודים עוצדאסט?
זה לא מקום קצת לא חוקי?
ושערורייתיסטי?
כן, הוא שניהם. כן.
הוא גם לא רחוק מפה, שזה עוד יתרון.
אתה בסדר?
כן.
אני פיירו טיגלאר.
חבל וינקי.
אוי, עוץ.
בוק וודסמן…
מארץ המנצ'קינים.
נהדר.
סליחה. טוב לדעת.
מה אמרת שוב בקשר לעוצדאסט וכיף ואתה ואני?
לצערי, זה מנוגד לחוקי שיז לצאת העירה אחרי שמחשיך.
אני רואה ששוב, האחריות להשחתת חבריי הסטודנטים נופלת עליי.
סליחה.
הבעיה בבתי ספר היא…
"הם תמיד מלמדים את השיעור הלא נכון
האמינו לי
העיפו אותי ממספיק כדי לדעת
הם רוצים שתהיה פחות ילדותי
פחות רדוד
אבל אני שואל, למה להזמין לחץ לחייך?
תפסיקו ללמוד על סכסוכים
ותלמדו לחיות
את החיים הפשוטים
רוקד על החיים
רק מרפרף
עובר את הכול חלק
החיים פחות כואבים
אם לא חושבים
למה לחשוב יותר מדי
כשזה כל כך מרגיע?
רוקד על החיים
אין צורך לסבול
כשאפשר להתנער מזה כמוני
שום דבר לא משנה
אבל הידיעה ששום דבר לא משנה
היא פשוט החיים
אז תמשיכו לרקוד עליהם
רוקד על החיים
נע ונד
ותמיד שומר על קור רוח
החיים חסרי דאגות
כשאתם חסרי מחשבות
מי שלא מנסה
לא נראה מטופש
רוקד על החיים
ללא כל תשומת לב
הקפידו להיות היכן שהצרות לא נפוצות
הצער חומק
הקשיים לא שורדים
כשרוקדים על החיים"
היי!
אני הולכת ללמוד בחוץ. אני לא יכולה…
"בואו נלך לאולם הריקודים עוצדאסט
ניפגש שם הערב
נוכל לרקוד עד אור הבוקר
למצוא את הבחורה הכי יפה
לסובב אותה
ישר לאולם הריקודים עוצדאסט
בואו אחריי
תהיו מאושרים כשתהיו שם
נרקוד על החיים
שם בעוצדאסט
אילו רק כי לעפר נשוב
שום דבר לא משנה אבל הידיעה ששום דבר לא משנה
אלה פשוט החיים
אז תמשיכו לרקוד"
גלינדה. גלינדה.
היי. הנה.
תשמרי אותה.
יש לי הרבה.
אני בוכה הרבה.
תודה.
אני מקווה שתשמרי לי ריקוד הערב.
אני אהיה שם ואחכה.
כל הלילה. -כמה נחמד מצידך.
אבל אתה יודע מה יהיה עוד יותר נחמד?
"אתה רואה אותה, כל כך יפה שזה טראגי
זאת שם בכיסא
זה נראה כל כך לא הוגן
שאנחנו נתפרע
ולא היא, בחיי
אני יודעת שמישהו יהיה הגיבור שלי
אם המישהו הזה
היה מזמין אותה"
טוב, אולי אני יכול להזמין אותה.
ביק, באמת?
"תעשה את זה בשבילי?"
אעשה הכול בשבילך.
נו?
עכשיו? -למה לא?
ללכת להציע לה עכשיו?
למה לא? היא שם.
היי, נסה. -היי.
את טובה.
אני לא יודעת למה אתה מתכוון.
אני אוהבת לעזור לאחרים.
ובמקרה, אני פנויה הערב. אחרי הכול…
"עכשיו כשהכרנו
"ברור שאנחנו מגיעים זה לזה
אתה מושלם -את מושלמת
אז אנחנו מושלמים ביחד
נולדנו להיות לנצח
רוקדים על החיים"
לעולם לא תנחשי מה קרה לי עכשיו.
מה?
המנצ'קין המקסים הזה הציע לי לצאת.
הוא אמר שהוא התבייש להציע לי בהתחלה, אבל גלינדה החדירה בו אומץ.
רגע, גלינדה? -די.
אל תעזי להגיד מילה נגדה.
אני עומדת לעבור את הערב המאושר בחיי.
הודות לגלינדה.
"סוף סוף לילה אחד
אני עומדת ליהנות
עם המנצ'קין שגלינדה מצאה לי
ורק הייתי רוצה שהיה
משהו שאוכל לעשות כדי לגמול לה
אלפבה, מבינה?
אנחנו מגיעים זה לזה
וגלינדה עזרה לזה להתגשם
אנחנו מגיעים זה לזה, אני ובוק"
בבקשה, אלפבה, נסי להבין.
"אני מבינה"
אחת, שתיים, שלוש!
זהו זה. זהו זה. -הצלחנו.
וזה מושלם. -עוץ ישמור.
האם אני לא הדגיג הכי שערורייתיסטי בים?
הכי. פיירו יצא ממה שנשאר מדעתו.
כלומר, הפצצת.
מהר. -טוב, אולי אצטרך…
אני לא מאמינה שהבחור הזה יודע איך להיכנס לעוצדאסט.
לגמרי.
וזה שבמקרה הצטלבו דרכינו היום. נכון?
מה זה בכלל?
גלינדה?
למה?
אני יודעת. הוא של סבתא שלי.
היא תמיד מכינה לי את הכובעים הכי מחרידניים.
הייתי מוסרת אותו, אבל אני לא שונאת אף אחד כל כך.
אין מצב.
ואולי כן?
לא.
היי. -היי.
כדאי שנזוז. -כן, אנחנו צריכים לפדר את הברכיים.
כן. -תעשי את זה.
כן. -ממש לפדר. אני עושה את זה כל יום.
ביי, אלפבה. מת על כריות הכתפיים שלך.
כן. את פשוט תמיד נראית… פשוט נפלא…
כל כך נהדרת ומאושרת.
גלינדה…
לימודי כישוף
נסה ואני דיברנו עלייך עכשיו, ו…
אנחנו בדיוק דיברנו עלייך.
איך כדאי שתצטרפי אלינו הערב.
לא הבנתי.
את תצטרפי אלינו בעוצדאסט.
אני מזמינה אותך.
למה?
כי כולם יהיו שם.
ואל תגידי לי שאין לך מה ללבוש.
כי את יכולה לחבוש את זה.
כלומר, זה משתלב עם כל הבגדים שלך.
"הוא ממש חד, את לא חושבת?
את יודעת, שחור הוא הוורוד החדש
אתם מגיעים זה לזה, הכובע הזה ואת
שניכם כל כך מתוחכמים
אתם מגיעים זה לזה, אז בבקשה
מתוך טוב ליבי"
אנחנו ניעצר.
יש יותר מדי אור.
זוזו. קדימה, קדימה, קדימה.
סליחה על ההפרעה, מאדאם מוריבל, אבל אני צריכה לבקש טובה.
עוצדאסט
קדימה. מוכנים?
כן!
היי, היי!
כן! קדימה!
"תקשיבי, נסה"
כן?
"נסה
יש לי וידוי
סיבה לכך
שהצעתי לך לבוא לפה הערב
ואני יודע שזה לא הוגן"
בוק, אני יודעת למה.
באמת?
"זה כי אני בכיסא הזה
וריחמת עליי"
לא?
לא. לא, לא.
אני לא מרחם עלייך.
את נהדרת. הזמנתי אותך כי…
כי…
"כי את כל כך יפה
בוק, אתה נפלא בעיניי
ואנחנו מגיעים זה לזה
אתה לא רואה שזו ההזדמנות שלנו?
אנחנו מגיעים זה לזה
לא, בוק?
את יודעת מה?
בואי נרקוד"
מה?
"בואי נרקוד"
כן!
כל בני משפחת טיגלאר כאלה קלי תנועה?
את.
אני?
ואתה יכולים להמשיך לעשות מה שעשיתם.
לך.
מאדאם מוריבל, את…
ברצינות, אני כל כך מעריצה אותך… -מספיק.
מטה קסמים?
זה מטה תרגול.
מטה תרגול? בשבילי?
מאדאם מוריבל, איך אוכל להביע את הכרת התודות?
משאלת ליבי היא להיות קוסמת.
תודה שאת מאמינה בי.
למעשה, אני לא מאמינה בך בכלל.
זה רעיון של השותפה שלך, לא שלי.
אני מבולבלת.
מיס אלפבה ביקשה שאכלול אותך בסמינר הכישוף שלנו
והתעקשה שאומר לך עוד הלילה, או שהיא תפרוש.
זה מה שאלפבה עשתה?
אבל למה?
אני קוסמת, לא קוראת מחשבות. אין לי מושג למה.
אבל אסור לי לאבד אותה.
אז הנה אני.
דעתי האישית, יקירתי, היא שאין לך מה שנדרש.
אני מקווה שתעמידי אותי על טעותי.
אני בספק שתעשי זאת.
אולי תרצי להודות לה. היא בדיוק הגיעה לכאן.
מה?
מה היא לובשת?
איזה כובע מגוחך.
הכובע שלה מגעילני.
תראו אותה.
מה נראה לה שהיא עושה?
היא רוקדת?
אני מוכן להודות,
לא מעניין אותה מה כולם חושבים.
בטח שמעניין אותה.
היא רק מעמידה פנים שלא.
אני לא יכולה להסתכל.
אני מרגישה נורא.
למה?
זה לא שזו אשמתך.
סליחה.
מה את עושה? -תפסיקי.
לא.
זה בסדר.
"רוקדים על החיים
כאן בעוצדאסט
אילו רק כי לעפר נשוב
וזה מה שמוזר
חייך עשויים להשתנות
בעודך רוקד
עליהם"
רק רגע.
את אומרת שזו הייתה המסיבה הראשונה בחייך?
הלוויות נחשבות?
זה היה מצחיק.
תודה.
אין סיכוי שאצליח להירדם. -גם אני לא.
אני יודעת. בואי נספר זו לזו משהו שלא סיפרנו לאף אחד.
בסדר. אני אתחיל.
פיירו ואני מתחתנים.
הוא כבר הציע לך?
הוא עוד לא יודע.
טוב.
טוב, עכשיו גלי לי סוד שלך.
כמו מה? -כמו…
כמו…
למה את ישנה עם הבקבוק הירוק הקטן והמשונה הזה מתחת לכרית?
בבקשה, תחזירי לי. -מה זה? אני רוצה לדעת.
תחזירי, בבקשה. -אני רוצה לדעת.
ברצינות… -תחזירי לי!
הוא היה של אימא שלי. זה הכול.
טוב, זה לא הוגן.
אני גיליתי לך סוד ממש טוב.
אבא שלי שונא אותי.
מה?
זה לא הסוד.
הסוד הוא…
שיש לו סיבה טובה.
זו אשמתי.
מה אשמתך?
שאחותי במצב הזה.
כשאימי הייתה בהיריון עם נסה,
אבא שלי התחיל לדאוג שאולי היא תצא…
ירוקה. -ירוקה.
הוא דאג כל כך, שהוא אילץ את אימי ללעוס עשב ערברבה יום ולילה.
אבל…
העשב גרם לנסה להיוולד מוקדם מדי, ו…
והרגליים הקטנות שלה, הן…
ואימא שלי…
היא לא התעוררה.
כל זה לא היה קורה אם לא…
אני.
אז…
זו אשמתי.
מה? לא.
זו הייתה אשמת הערברבה, לא אשמתך.
אולי זה הסוד שלך, אלפבה, אבל זה לא אומר שהוא נכון.
תראי.
הגיע מחר.
ואלפי…
אפשר לקרוא לך אלפי? -זה קצת עליז מדי.
אני יודעת. אני אקרא לך ככה. -אני לא ממש…
ואת יכולה לקרוא לי…
גלינדה.
זה השם שלך.
בואי לא נתווכח.
אלפי?
עכשיו כשאנחנו חברות,
החלטתי להפוך אותך לפרויקט החדש שלי.
את לא צריכה לעשות את זה.
אני יודעת.
לכן אני כזאת נחמדה.
"כשאני רואה מישהו שאינו בר מזל כמוני
ובואי נודה, כן
מי בר מזל כמוני?
ליבי הרך יוצא אליו
וכשמישהו צריך מהפך
אני חייבת לתפוס פיקוד
אני יודעת, אני יודעת
בדיוק מה הוא צריך
ואפילו במקרה שלך"
לא משנה.
אני… טוב. -כן. ארכיב לך אותן בחזרה.
"למרות שזה המקרה הכי קשה
שהתמודדתי איתו עד כה
אל תדאגי, אני נחושה להצליח
תקשיבי לי
ואכן, כן
את
הולכת
להיות
פופולרית
את הולכת להיות פופולרית
אלמד אותך את כל התרגילים
כשתדברי עם בנים
שיטות לפלרטט ולנוע, איכס
אראה לך איזה נעליים לנעול איך לסדר את השיער
כל דבר שנחשב כדי להיות
פופולרית
אעזור לך להיות פופולרית
תסתובבי עם החבורות הנכונות תהיי טובה בספורט
תכירי את הסלנג שאת חייבת להכיר
אז בואי נתחיל
כי יש דרך ארוכה מאוד לפנייך
אל תיפגעי מהניתוח הקר שלי
תחשבי על זה כעל דיאליזת אישיות
עכשיו כשבחרתי להיות חברה אחות ויועצת
אין מישהי חכמה יותר
לא בכל הנוגע
לפופולריות
אני מבינה בפופולריות
ועם עזרה ממני
כדי להיות מי שתהיי
במקום הבחורה הקודרת שהיית טוב, גם את הנוכחית
אין דבר שיכול לעצור אותך מלהיות פופולרי
רית
נעשה אותך פופולרית"
זה לא יעבוד בחיים.
מה?
אלפי, אסור לך לחשוב ככה.
כל חייך הולכים להשתנות, והכול בזכותי.
בואי.
"כשאני רואה יצורים מדכאים
עם תווי פנים לא מרשימים
אני מזכירה להם, לטובתם"
רדי משם. -"לחשוב על
ראשי מדינות מהוללים או בעלי כישורי תקשורת מצוינים
האם יש להם חוכמה או ידע?"
האמת… -אל תצחיקי אותי!
הם היו… -פופולריים.
נכון!
"כל העניין הוא פופולריות
העניין הוא לא כישרון אלא הרושם שאתה משאיר
אז צריך להיות מאוד ממולח כדי להיות
מאוד, מאוד פופולרי
כמותי"
בואי הנה.
קודם כול, שיער.
ננפנף בשיער.
מוכנה?
נפנוף.
זו גם אפשרות.
עכשיו אהפוך את הגלימה/מעיל הפשוטה הזו,
את ה"גלימעיל" הפשוט הזה לשמלת נשפים מופלאה.
שמלת נשפים.
נו!
נו. אני סומכת עליך.
שמלת נשפים.
ברצינות? -את צריכה את עזרתי?
לא! פשוט תלבשי את הגלימעיל. הוא יפה.
בואי נתחיל יותר בקטן.
אחרייך, מאדאם.
בואי נראה. -תודה.
אולי…
רק זה.
ורוד הולך יפה עם ירוק.
הולך "טוב" עם ירוק.
לגמרי.
מיס אלפבה…
תסתכלי על עצמך.
את יפהפייה.
אני צריכה לזוז.
מה…
על לא דבר!
שלום לך.
וואו.
"ולמרות שאת מפגינה
את חוסר העניין שלך
אני יודעת שבסתר ליבך
את הולכת לסבול בשקט
את הפופולריות החדשה שלך
את תהיי פופולרית
אבל לא פופולרית כמותי"
היי, אלפבה. -היי.
היי, אלפבה.
נפנוף, נפנוף.
לא.
עברת גלינדפיקציה.
את לא צריכה לעשות את זה, את יודעת.
בואי נלך לשיעור.
ד"ר דילי. -ד"ר דילי, כי אסור לך…
הוא קורא לי… -ד"ר דילמונד.
זו לא אשמתו. -הוא צריך לקבל את זה.
אין לו שיניים קדמיות עליונות.
ד"ר דילמונד, קטפתי לך קצת פרגים.
לא עכשיו, מיס אלפבה.
בבקשה, כולם, שבו.
יש לי משהו להגיד ומעט מאוד זמן.
תלמידים יקרים שלי,
זה יהיה יומי האחרון פה בשיז.
אתם מבינים, חיות לא מורשות ללמד יותר.
מה?
זה בסדר, מיס אלפבה. אהיה בסדר. אני…
תלמידים, תהיו רגועים, בבקשה. אין סיבה להיבהל.
מה זה? מה קורה פה?
בוא איתי, תיש.
היי!
אסור לך לאפשר את זה.
מיס אלפבה, אני חוששת שזה לא בשליטתנו.
הם יכולים לקחת את העבודה שלי,
אבל אמשיך להשמיע את קולי! -ד"ר דילמונד.
תקשיבו לי! לא מספרים לכם את כל הסיפור!
אנחנו פשוט נשב פה בשקט?
מספיק, מיס אלפבה.
שבי.
תלמידים…
את בסדר?
המרצה החדש שלכם להיסטוריה הכין מצגת מיוחדת.
אחר צהריים טוב, תלמידים.
אחר צהריים טוב. -אחר צהריים טוב.
בתקופות כאלו,
חובה עלינו ללמוד לא רק את העבר,
אלא להביט אל העתיד.
זה נקרא כלוב.
ההמצאה המדהימה הזו היא לטובת ארץ עוץ כולה.
כמו גם לטובת החיות עצמן. אתם מבינים,
אם זה כל כך טוב, למה הוא רועד?
הוא פשוט שמח להיות פה.
עכשיו, יתרון אחד בכליאת חיה צעירה כל כך
היא שבסבירות גבוהה, הוא לא ילמד לדבר.
אוי, לא.
ממדי הכלוב ישתנו לפי גודל החיה,
אבל העיצוב הבסיסי זהה.
אדגים לכם.
אתם יכולים לתאר עולם בו חיות סגורות בכלובים
ולעולם לא לומדות לדבר?
גור האריה המסכן נראה כל כך מפוחד.
מה אנחנו נעשה?
סליחה, "אנחנו"?
מישהו צריך לעשות משהו.
היי. היי. היי, בואי הנה.
מה קורה פה?
אני לא יודעת. התרגזתי ו…
פיירו, מה אתה עושה?
נו, את באה?
בואי.
אוניברסיטת שיז
תראה.
בוא.
בוא, חבר. הנה.
בבקשה. כן. הנה. -כן, טוב.
מה בשם עוץ?
מ'
דחוף
הקוסם מארץ עוץ עיר הברקת
לא התכוונתי להבהיל אותך.
למה את תמיד מעוררת המולה כלשהי?
אני לא מעוררת המולות. אני בעצמי המולה.
כן, זה בטוח.
אתה חושב שאני צריכה פשוט לשתוק? זה מה שאתה אומר?
מה? לא. לא, אני אומר…
נראה לך שאני רוצה להיות כזו? -אני…
נראה לך שאני רוצה להיות כזו אכפתית? -כלומר…
חיי היו קלים בהרבה אם לא היה לי אכפת, אבל…
את נותנת לאחרים לדבר לפעמים?
סליחה.
אני רק… -אבל אפשר להגיד עוד משהו?
יכולת לסרב שם.
אז מה?
אז לא משנה כמה רדוד ואנוכי אתה מעמיד פנים שאתה…
סליחה. אין פה שום העמדת פנים.
אני במקרה באמת אנוכי ורדוד עמוקות.
בחייך. אתה לא.
אחרת לא היית כל כך אומלל.
טוב.
אם את לא רוצה את עזרתי… -לא, אני רוצה.
מה התכוונת לעשות שם?
ולמה אני היחיד שלא עשית לו את זה?
אתה מדמם.
באמת?
זהו.
כנראה שרטתי אותך.
כן.
או שאולי הוא שרט אותי או משהו.
כדאי שאגיע למקום בטוח.
כלומר, הגור.
כדאי שאקח את הגור למקום בטוח. -ברור.
פיירו.
"ידיים נוגעות
עיניים נפגשות
שתיקה פתאומית
חום פתאומי
לבבות מקפצים בעליזות
אולי הוא הבחור הנכון
אבל אני לא הנערה הנכונה
אל תחלמי רחוק מדי
אל תשכחי מי את
אל תזכרי את פרץ האושר
אולי הוא הבחור הנכון
אבל אני לא הנערה הנכונה
מדי פעם אנחנו כמהים לברוח
לארץ מה-היה-קורה
אך זה לא מרכך את הכאב שמרגישים
כשהמציאות שוקעת שוב
חיוך מאושר, יד רופפת
רק שובת לב תשבה אותו
שיער זהוב עם תלתל עדין
זו הנערה שהוא בחר
ואלוהים יודע
שאני לא הנערה הנכונה
יקירתי!
בחיי. דאגתי נורא.
אל תקווי, אל תתחילי
תקוות רק פוצעות את הלב
לא נולדתי למעמד המתאים
יש נערה שאני מכירה
הוא אוהב אותה כל כך
אני לא הנערה הנכונה"
מיס אלפבה!
בואי הנה מיד!
שם!
אלפי, את חייבת לרדת לשם. בואי.
מיס אלפבה, הקוסם סוף סוף ענה לי.
תראי!
די. -אני יודעת.
אין מצב.
מיס אלפבה ת'רופ
זה שלך. תפתחי.
"הוד עוציותו, הקוסם הנפלא מארץ עוץ,
מזמין אותך, באופן חגיגני ביותר,
לארמונו האישי בעיר הברקת."
רגע.
"אין למסור הזמנה הזו לאחרים."
זו ההזדמנות שלך לעשות טוב.
כמובן, תצטרכי להוכיח את עצמך קודם.
להוכיח את עצמי?
להוכיח שאת ראויה.
יקירתי, זה הקוסם מארץ עוץ.
אם הוא יעניק לך את משאלת ליבך…
אבל איך להוכיח את עצמי? אני…
אני לא מוכנה. זה מוקדם מדי.
אל תהיי כזאת פסימיסטית.
גם אני הייתי צריכה להוכיח את הכוחות שלי כשפגשתי את הקוסם.
את תמצאי דרך. אני מאמינה בך.
אל דאגה. מזג אוויר הוא המומחיות שלי.
אסור לך להירטב…
טוב, אעשה מטריית יד.
השיער שלי. תודה.
לא כשאת על סף גדולה.
נא לעלות לרכבת לעיר הברקת!
אבא, זה בוק, הבחור שכתבתי לך עליו.
כן. המושל ת'רופ, נעים להכיר.
שמעתי עליך המון.
נסרוז שלי יקרה לי מאוד,
אז תדאג לטפל בה היטב.
אני מבין.
יופי.
אלפי!
אלפי, הרכבת הגיעה.
והיא הגיעה עם איש מתוק ומשופם. את חייבת לראות אותו.
אלפי, איך נסתדר בלעדייך?
לא תשימי לב שאני לא פה.
יש לך את פיירו.
אגב פיירו, איפה הוא?
לא שציפיתי שיבוא להיפרד,
כלומר, אנחנו בקושי מכירים.
גם אני כבר בקושי מכירה אותו.
הוא מתנהג אחרת.
הוא מרוחק ומצוברחן.
והוא חושב,
וזה ממש מדאיג אותי.
הכול התחיל ביום בו ד"ר דילמונד פוטר.
כלומר, מי ידע שהיה לו אכפת כל כך מהתיש הזקן הזה?
תראי. הוא כן בא.
יקירי.
אנחנו פה, יקירי. בוא.
היי.
אלפבה. -פיירו.
אני שמח בשבילך.
תודה.
כן. שנינו שמחים מאוד.
חשבתי… -כן. שמעתי.
…על גור האריה ועל ד"ר דילמונד.
אני חושב על היום הזה הרבה.
גם אני.
גם אני. גם אני.
אני חושבת עליו כל הזמן.
כלומר, ד"ר דילמונד המסכן.
זה גורם לך לרצות…
לנקוט עמדה.
למעשה, סליחה.
כולם. בבקשה, יש לי הודעה.
אני משנה את שמי.
מה? -מה?
את שמך? -כן.
את בטוחה? -כן.
מאחר ולד"ר דילמונד הייתה דרך תישית שכזאת לבטאות את שמי,
מתוך סולידריות,
וכדי לבטא את הזעזוע שלי,
מעתה והלאה לא איקרא "גא-לינדה",
אלא פשוט…
גלינדה.
מחיאות כפיים!
היא כל כך טובה. -לגמרי.
איזו אמיצות.
גלינדה!
לא עוד גאלינדה, מעתה גלינדה!
גלינדה, את נפלאה!
גלינדה!
בהצלחה.
רואה? שם.
מה זה?
אל תכעסי, גלינדה.
זה "גלינדה" עכשיו. טיפשה. אני לא יודעת מה גרם לי להגיד את זה.
זה לא משנה מה שמך.
כולם אוהבים אותך. -לא אכפת לי.
אני רוצה אותו.
אני אפילו לא חושבת שהוא מושלם יותר, ואני עדיין רוצה אותו.
ככה בטח אנשים אחרים מרגישים.
איך הם סובלים את זה?
כולם לעלות לרכבת לעיר הברקת!
האיש המשופם.
היי, בואי. הרכבת.
תסבי לשיז גאווה!
תודה.
כן! אנחנו אוהבים אותך!
נא להתרחק מהדלתות! -להתראות!
שיהיה לך מסע מופלא!
חכו. סליחה.
אלפי, קחי. שכחתי לתת לך את זה.
ביי.
עיר הברקת
אני מקווה שתקבלי את משאלת ליבך - גלינדה
בואי איתי. -מה?
לפגוש את הקוסם.
מה את אומרת?
תעלי על הרכבת. את תפספסי אותה.
אני לא רוצה לכפות את עצמי.
זה לא משנה. פשוט בואי איתי.
אני לא יכולה. זה הרגע שלך. אני באה.
"יום קצר אחד
אם יהיה לכם רק אם יהיה לכם רק
יום קצר אחד
בעיר הברקת
הרכבת תעצור כעת בתחנת עיר הברקת.
יום קצר אחד בעיר הברקת
יום קצר אחד -יום קצר אחד
יום קצר אחד -יום קצר…
אחד
בעיר הברקת
עיר הברקת
יום קצר אחד בעיר הברקת
יום קצר אחד מלא בהמון דברים לעשות
לאן שלא מביטים בעיר הזו
יש משהו מרהיב שתרצו לבקר בו
לפני שייגמר היום
יש בניינים גבוהים כמו עצי קווקסווד
סלוני שמלות -וספריות
ארמונים -מוזיאונים
מאה לפחות
יש פלאים שלא ראיתי מימיי
הכול מפואר -והכול ירוק
נראה לי שמצאנו את המקום אליו אנחנו שייכות
אני רוצה להיות אחת מהם
אז אחזור לנצח יום אחד
כדי לבנות את חיי ולפלס את דרכי
אבל היום, רק נשוטט וניהנה
יום קצר אחד בעיר הברקת
יום קצר אחד לעשות כיף חיים
יום קצר אחד
ואנחנו מזהירות את העיר
עכשיו כשאנחנו פה תדעו שהיינו פה
לפני שנעזוב"
מציגים את הסיפור האמיתי בהחלט של הקוסם הנפלא מארץ עוץ,
בכיכובה של מקהלת עיר הברקת.
"לפני זמן רב הרבה לפני שנוכל לזכור
חיו כאן בארץ עוץ החכמים הקסומים
החכמים מכולם -חכמים מכולם
לא נחיה לנצח את זה אוכל לחזות
אז בואו נתעד את כל קסמנו
בשפה משונה וסודית
בספר
ספר הכשפים
אך הזמן המשיך והתקדם לו מדי יום
וכל מי שהיה יכול לקרוא אותו הלך לעולמו
עד שיום אחד, איש לא היה יכול לקרוא
אך החכמים הותירו אחריהם נבואה
בשעתה הקשה ביותר של ארץ עוץ
למרות שאיננו יכולים לומר מתי
יגיע מישהו עם הכוח
לקרוא את ספר הכשפים שוב
וארץ עוץ, שהייתה עצובה ומשועממת
תשיר שוב בשמחה…"
תראו.
איש בכדור פורח מגיע מהשמיים.
אולי הוא פה כדי להגשים את הנבואה,
אך האם הוא יכול לקרוא את ספר הכשפים?
"האיש הזה שהגיע משום מקום האם הוא הנבואה?
יש דרך אחת לדעת אם זה נכון
הביאו את ספר הכשפים"
"אומהה. אומהה."
הוא יכול לקרוא אותו! הוא בטח…
קוסם.
"הנבואה התגשמה
איזה אושר הוא יביא
כעת, כל תושב עוץ ישיר בקול
ישיר, ישיר
מיהו המג
שהתוכנית המרכזית שלו היא לשמח את ארץ עוץ כולה?
מיהו החכם
ששט לכאן בחוכמתו כדי להציל את ישבנינו?
מי חובב הכדורים הפורחים הגדול
שהסב לכולנו כל כך הרבה נחת?
האין הוא נפלא? הקוסם הנפלא שלנו?
יום קצר אחד -מי המג שתוכניתו
בעיר הברקת -המרכזית היא לשמח את ארץ עוץ כולה?
יום קצר אחד -מי החכם ששט לכאן
לעשות כיף חיים -בחוכמתו כדי להציל את ישבנינו?
איזו דרך לראות את העיר
אליה רבים נוהרים
היא תהיה גם ביתנו
ואז, כמו עכשיו, נוכל לומר
שאנחנו רק שתי חברות
שתי חברות טובות
שתי חברות הכי טובות
שחולקות יום נפלא
יום קצר…"
הזמנה מהקוסם הנפלא מארץ עוץ
הקוסם יקבל אתכן עכשיו.
"אחד"
שלום.
אלפבה ת'רופ.
תקשיבי לי.
את יכולה לעשות את זה.
את יכולה לעשות הכול.
מה הצליל הזה? -לא יודעת.
לא. -לא. לכי… לכי, לכי.
לכי, אלפבה. לכי. -אני לא…
אני עוץ.
אלפי.
אני עוץ, הגדול והנורא.
מי אתן?
ומדוע אתן צריכות אותי?
אלפי. תגידי משהו. תגידי משהו.
מה אני אמורה להגיד? -כל דבר.
תגידי משהו.
אני אלפבה ת'רופ.
הוד עוציותך.
וזאת…
אלפבה, זאת את?
אלפבה ת'רופ?
גבר.
אלפבה ת'רופ?
לא ידעתי שזאת את.
הגעת.
מצטער בקשר לכל זה. לא התכוונתי להבהיל אותך.
כשאני שם, אני לא מזהה פנים של אנשים.
פשוט כל כך…
כל כך נהדר להכיר אות…
כל כך נהדר… רגע. מה זה? -מה?
סליחה. אפשר? -בטח. כן.
טוב, רק… זה בסדר.
בשבילך. האורחת המיוחדת שלי.
זו מזכרת שתנצרי לשארית ימייך.
נחמד מאוד מצידך, הוד עוציותך. תודה.
וזו מישהי נוספת ובלתי צפויה.
היי. מה שמך?
גלינדה.
ה"גא" שקטה.
שלום, בלינדה.
על מה את מסתכלת? אה, כן.
לא יודע. זה קצת מוגזם בעיניי.
אבל אנשים מצפים למשהו כזה.
"וצריך לתת לאנשים
את מה שהם רוצים"
זה טוב. תודה. תודה.
אבל אם זה מסקרן בעינייך, חכי שתראי את זה.
אני מציג בפניכן את ארץ עוץ של המחר.
כן. כן.
אני לא יודע אם כבר יצא לכן לראות
את השביל הארוך והמתפתל הזה.
אתן רואות?
אני חושב שאנשים צריכים הכוונה.
כשהדבר הזה ייבנה,
כולם תמיד יזכרו שאם פשוט הולכים בעקבות הדרך…
הולכים בעקבות הדרך.
היא תוביל ישר אליי.
לאחרונה, אני מתחבט
ומנסה להבין מה צריך להיות צבע הלבנים של הדרך.
אז אלתרתי את הדבר הזה,
שעושה ככה.
אלפבה, תנסי.
בטח. אנסה.
מה לגבי ירוק?
צהוב.
אולי סגול?
רגע. תחזרי אחד אחורה, בבקשה.
הצהוב, באמת?
כן.
הוא פשוט משדר לי "דרך".
בואי נראה.
ו…
דרך אבנים צהובות?
לא יודע.
היי. בואו לפה.
תצטרפו אליי בארגז החול שלי.
גשו הנה. תראו.
אז אנחנו פה, וכשפותחים את זה, בפנים…
זה אתה.
זה באמת אני.
כן, זה באמת אני.
אהבתי. לא הייתי צריך.
אני פה לבד הרבה.
בכל מקרה. אני לא…
שכחתי.
אם הראש שלי לא היה מחובר,
הייתי משאיר אותו בארץ המנצ'קינים.
את יודעת מה ביקשתי שיכינו? תראי. במיוחד.
תשמרי את זה.
אני רציני. תשמרי את זה לעד.
כי בשלב מסוים, מי יודע?
אולי נניח את הפסל הקטן שלך שם ליד שלי.
כי אולי יום אחד
תקראי למקום הזה בית.
אלפי.
היא ירוקה.
טוב…
היא לא חייבת להיות.
זו משאלת ליבך?
לא.
משאלת ליבי היא שתעזור לחיות.
משהו רע קורה להן, והן זקוקות לך.
הייתה לי תחושה שתגידי את זה.
ואני לגמרי מסכים.
כן, וואו, אני לא מאמין.
זה כמעט כאילו אני כבר מכיר אותך.
ידעתי שתבין.
זה משמח אותי מאוד.
טוב, זה מה שאני הכי אוהב. לשמח אנשים.
"אני אדם סנטימנטלי
שתמיד רצה להיות אבא
לכן אני עושה את המיטב
להתייחס לכל תושב עוץ כבן
או בת
אז אלפבה, אני רוצה לרומם אותך
כי אני חושב שלכל אחד מגיעה הזדמנות לעוף
וכשאני עוזר לך להתרומם
זה מאפשר לי להרגיש כל כך…
הורי
כי אני…
אדם…
סנטימנטלי"
די עם זה. טוב.
תוציאו את הירח.
זאת…
כן. -כן.
מאדאם מוריבל, מה את עושה פה?
יקירתי.
לא יכולתי לפספס את הרגע הגדול שלך.
גם את לא יכולת, אני רואה.
אני…
אני לא מאמינה.
זה ספר הכשפים?
כן.
זה הספר העתיק של חוכמה, מופתים וכשפים.
אפשר לגעת בו?
לא.
רק רגע. רק רגע. רק רגע.
אולי היא לא מוכנה.
הטלת כישוף עם ספר הכשפים, זו משימה קשה.
אני יודע.
אתה צודק. לא צריך לזרז אותה.
אולי היום כבר הציף אותה יותר מדי.
לא.
בבקשה.
תן לי לנסות.
תן לי להוכיח את עצמי.
טוב…
בשם עוץ.
הוא נפתח בשבילה.
אז עם איזה כישוף תתחילי?
התאמנו על ריחוף.
ריחוף? מעניין.
את יודעת שצ'יסטרי פה…
הכרתן את צ'יסטרי?
מנהיג שומרי הברקת שלי?
נעים להכיר.
לא יהיה לו נעים להודות,
הוא לא אוהב לדבר על עצמו,
אבל הוא צופה בציפורים בכמיהה רבה
בכל בוקר.
בציפורים?
איך אוכל לעזור לו? אני לא… -אלפי, תראי.
אלה מילים?
השפה האבודה.
שפת הלחשים האבודה שלנו.
אל תתייאשי אם את לא מצליחה לפענח אותה.
יקיריתי, אני בעצמי יכולה לקרוא רק מילה או שתיים,
וזה לקח שנים.
אלפי. -ברוך העוץ.
מה אמרתי לך?
צ'יסטרי, אתה בסדר?
צ'יסטרי?
זה רק השינוי, יקירתי.
זה רק השינוי.
אבל זה מכאיב לו.
צ'יסטרי.
אל תנשך. אל תנשך.
מפוארסקי.
הצלחת. באמת הצלחת.
כואב לו.
מהר. איך הופכים את הכישוף?
להפוך… -איך הופכים את הכישוף?
אי אפשר להפוך כישוף מספר הכשפים.
אלפבה. אלפבה.
לא. לא!
ידעתי שיש לה את הכוח. אמרתי לך.
אלפי, זה פשוט מדהימיסטי.
זה בדיוק מה שקיווינו לו. עיניים בשמיים.
כן. הם יהיו מרגלים מושלמים.
מרגלים?
אלפבה? אלפבה? -לא. לא.
אלפי? אלפי?
את צודקת. זו מילה מאוד חריפה.
מה לגבי "סיירים"? כי הם יתעופפו ברחבי ארץ עוץ
וידווחו על כל פעילות בעלי חיים מסיתה…
פעילות בעלי חיים מסיתה? מה זה אומר?
אלפי. אני בטוחה שלקוסם יש סיבה טובה.
זה אתה.
אתה עומד מאחורי כל זה.
אתה הסיבה שאנשים יוצאים נגד החיות.
הכול בגללך.
אנחנו עושים את זה כדי לשמור על אנשים.
כל ארץ עוץ תרוויח.
ואת ידעת כל הזמן.
מהיום בו פגשת אותי.
גם את תרוויחי, יקירתי.
עלייך לסמוך עליי. -לא. לא!
אלפבה.
כשרק הגעתי הנה, היה אי שקט.
הייתה אי שביעות רצון.
ומאיפה שבאתי,
כולם יודעים שהדרך הכי טובה לאחד בין אנשים
היא לתת להם אויב טוב במיוחד.
אם רצית מרגלים, למה לא פשוט…
למה לא פשוט יצרת אותם בעצמך?
אלפבה.
אלפבה!
את מדברת עם הקוסם מארץ עוץ.
תקרא.
תטיל כישוף.
תקרא!
אלפבה. -לא…
אתה לא יכול, נכון?
נכון?
לכן אתה צריך את כל זה.
ואתה צריך מרגלים וחיות בכלובים ואויב.
אתה…
אין לך כוח אמיתי.
בדיוק.
לכן אני צריך אותך.
תחשבי על העתיד שלך, יקירתי.
תתרחקי ממני.
אלפי, תקשיבי להם.
בבקשה.
עצה טובה, גברתי הצעירה.
תקשיבי, אלפבה,
אם הצלחת לעשות את זה בניסיון הראשון…
בחיי. אני לא יכול לתאר…
והתכוונתי לכל מילה בקשר לזה שיש לך פה בית.
נהיה את ואני
והיי, אם זה ישמח אותך,
אולי גם חברה שלך.
באמת?
למה לא?
לא.
אלפבה.
רוצה להועיל לעצמך? תחזירי אותה.
אלפי. אלפי!
תקשיבו.
תקשיבו!
אם אתם רוצים לשמור על המשפחות שלכם,
תישארו נאמנים לקוסם שלנו.
היא עשתה את זה! הירוקה.
אל תיתנו לה לברוח!
אלפי, לאן את הולכת?
אלפי, מה את עושה?
לא!
אלפבה, בבקשה. תחזרי. בואי רק נדבר איתם.
אלפי. אלפי.
מה את עושה?
יותר מדי.
קח את זה.
אלפי! לא…
שומרים. שומרים. שומרים.
יש אסירה נמלטת בארמון.
תביאו אותה אליי.
קדימה.
אלפבה, מה את עושה? -בואי אחריי.
לאן? מה? יצאת מדעתך?
בחיי, אלפבה, זה מגוחך.
בואי כבר! -לאן את הולכת?
למעלה.
הן פה! -הנה היא! הירוקה!
תיכנסי מהר. -פשוט מגוח…
מהר. תקפצי.
לקפוץ? אני, לקפוץ?
מהר, תקפצי, גלינדה. תקפצי עכשיו!
תני לי יד! קדימה!
קדימה. תחזיקי!
רד ממני!
עזוב את הרגל שלי.
עזוב את הרגל שלי!
כולם, חכו!
זוזו! -יותר מהר!
מהר! -תעזרו לי!
היי! לא!
אוי, לא, לא.
אלפי, אלפי, אלפי.
מהר יותר! זהירות!
מהר! רדי משם.
אל תסתכלי אחורה!
זוזו מהדרך! זוזו! -זהירות!
זה לא טוב. זה לא טוב. זה לא טוב.
אלפי.
אלפי!
תירגעי. את חייבת לתת לו להסביר.
על גופתי המתה.
זה כל מה שחלמת עליו.
אלפבה, זה הרבה יותר גדול מאיתנו.
למה לא יכולת להישאר רגועה לשם שינוי,
במקום לצאת מהכלים?
אני מקווה שאת מרוצה!
"אני מקווה שאת מרוצה עכשיו
אני מקווה שאת מרוצה מאיך שפגעת במטרה שלך לנצח
אני מקווה שאת חושבת שאת חכמה"
אני מקווה שאת מרוצה.
"אני מקווה שגם את מרוצה
אני מקווה שאת גאה באיך שאת מתרפסת בהכנעה
כדי לרצות את השאיפות שלך
אז למרות שאני לא יכולה לתאר איך
אני מקווה שאת מרוצה
עכשיו"
תושבי ארץ עוץ,
ישנה אויבת שחייבת להימצא ולהיתפס.
אל תאמינו למילה שהיא אומרת.
היא גנבה את ספר הכשפים שלנו.
היא מרושעת,
אחראית על עיוות הקופים המסכנים והתמימים האלה.
אוי, לא.
עורה הירוק
הוא בסך הכול התגלמותיזציה חיצונית של טבעה החולני.
המעוותת הזו,
הדוחה הזו,
ה…
מכשפה המרשעת הזו.
אל תפחדי.
אני לא מפחדת.
הקוסם הוא זה שצריך לפחד ממני.
אלפי, תקשיבי לי.
תקשיבי לי. פשוט תגידי שאת מצטערת.
"את עדיין יכולה להיות עם הקוסם
מה שעבדת לקראתו וציפית לו
את יכולה לקבל את כל מה שאי פעם רצית"
אני יודעת.
"אבל אני לא רוצה את זה"
לא.
"אני לא יכולה לרצות את זה
יותר
משהו בתוכי השתנה
משהו אינו אותו דבר
נמאס לי לשחק לפי החוקים
במשחק של מישהו אחר
מאוחר מדי לפקפק
מאוחר מדי לחזור לישון
הגיע הזמן לסמוך על האינסטינקטים שלי
לעצום את עיניי…
ולקפוץ
הגיע הזמן לנסות להתנגד לכוח המשיכה
נראה לי שאנסה להתנגד לכוח המשיכה
ולא תוכלו להוריד אותי
האם אוכל לגרום לך להבין שאת סובלת משיגעון גדלות?
נמאס לי לקבל מגבלות
כי מישהו אומר שהן שם
יש דברים שאני לא יכולה לשנות
אבל עד שאנסה, לעולם לא אדע
זמן רב מדי פחדתי
לאבד אהבה שכנראה איבדתי
אם זו אהבה
מחירה יותר מדי גבוה
אני מעדיפה להאמין בהתנגדות לכוח המשיכה
תנו לי נשיקת פרידה, אני מתנגדת לכוח המשיכה
ולא תוכלו להוריד אותי"
הן שם למעלה!
אלפי, מה את עושה?
אלפבה, בבקשה.
תקשיבי לי. תפסיקי.
לא כישוף הריחוף המחרידני הזה. אלפבה, בבקשה.
את לא יודעת מה את עושה עם זה. בבקשה.
תפסיקי! תפסיקי!
תפסיקי!
טוב…
איפה הכנפיים שלך?
אולי את לא חזקה כמו שאת חושבת.
בשם עוץ.
להסתער!
לדחוף!
מהר.
תעלי. -מה?
לדחוף!
בואי איתי.
תחשבי מה נוכל לעשות ביחד.
"בלתי מוגבלות
ביחד אנחנו בלתי מוגבלות
ביחד נהיה הצוות הכי טוב שאי פעם היה
גלינדה
חלומות כפי שתכננו אותם
אם נעבוד בצוותא
אין קרב שלא נוכל לנצח
רק את ואני מתנגדות לכוח המשיכה
כשאת ואני מתנגדות לכוח המשיכה
לעולם לא יורידו אותנו"
את באה?
אלפי, את רועדת.
קחי.
שימי את זה עלייך.
"אני מקווה שתהיי מאושרת
עכשיו כשאת בוחרת בזה"
גם את.
"אני מקווה שזה יסב לך עונג
אני מקווה מאוד שתשיגי את זה
ושלא תתחרטי על זה
אני מקווה שתהיי מאושרת בסוף
אני מקווה שתהיי מאושרת
חברתי"
זוזו!
הנה הן! -תפסו אותן!
תפסו אותה!
לא. עזוב אותה!
היא לא עשתה כלום. -רד ממני!
לא! -תפסו אותן עכשיו!
אלפי!
לא! תתרחקו. תתרחקו!
אלפי! אלפי, די! לא! -אתם רוצים אותי.
אתם רוצים אותי! זאת אני! -לא!
זאת אני!
מה עשית הפעם? -אלפבה ת'רופ, הראש שלה ירוק.
וכולם יודעים שמריחים אותה למרחקים.
תפסיקי לקשקש. פשוט תעשי מה שאמרתי.
תחשבי על העתיד שלך, יקירתי.
קחו אותה מפה!
"זאת אני!
אז אם תרצו למצוא אותי
הביטו מערבה!
כפי שמישהו אמר לי לאחרונה:
'לכל אחד מגיעה הזדמנות לעוף'
ואם אטוס לבד
לפחות אעוף ואהיה חופשייה
לכל אלו שקרקעו אותי
יש לי מסר אליהם
ספרו להם איך אני מתנגדת לכוח המשיכה
טסה בשמיים, מתנגדת לכוח המשיכה
ובקרוב אהיה ידועה כמותם
בלתי מוגבלת"
תושבי ארץ עוץ,
ישנה אויבת שחייבת להימצא ולהיתפס.
אל תאמינו למילה שהיא אומרת.
היא גנבה את ספר הכשפים שלנו.
אדוני המושל?
היא מרושעת.
"בלתי מוגבלת"
עורה הירוק
הוא בסך הכול התגלמותיזציה חיצונית של טבעה החולני.
המעוותת הזו,
הדוחה הזו,
ה… -קדימה!
"בלתי מוגבלת"
מכשפה המרשעת הזאת.
"ואף אחד בארץ עוץ כולה
או קוסם שישנו או שהיה
לעולם לא יורידו אותי!
אני מקווה שאת מאושרת -תראו אותה! היא מרשעת! תהרגו אותה!
יוריד אותי -איש לא מתאבל על הרשעים
אז חייבים להוריד…
אותה!
אותה!"
המשך יבוא
מרשעת חלק 1
תרגום כתוביות: עומר גפן NDG STUDIOS