Drago mi je što vas vidim.
Izvolite.
BLIZANCI
Testament gospođe Naval Marvan.
Otvaranje će se izvršiti pred njeno dvoje dece,
Simonom Marvan i Žanom Marvan.
U skladu sa voljom,
propisima i pravu gospođe Narval Marvan,
potpisani, ja Žan Lebel, određujem se za izvršioca testamenta.
Moram ovde da vam kažem da je to odluka vaše majke.
Ja sam se lično protivio, ali je ona insistirala.
Vi znate...
Vaša majka mi je bila više od običnog radnika.
Moja pokojna supruga i ja, uvek smo vas smatrali za porodicu, tako da...
Tako da nisam mogao da odbijem.
Sva moja imovina će biti podeljena između blizanaca, Žane i Simona Marvan.
Novac će biti podeljen na dva jednaka dela,
a moj nameštaj neka podele prema svojoj želji i dogovoru.
Sahrana.
Za beležnika Žana Lebela.
Sahranite me bez kovčega, golu, i bez molitve,
licem okrenutim prema zemlji, prednjom stranom nasuprot svetu.
Spomenik i epitaf.
Neće biti postavljen nadgrobni spomenik, niti moje ime ugravirano na njega.
Nema spomenika za one koji ne održe svoja obećanja.
Za Žanu i Simona.
Detinjstvo je nož zaglavljen u grlu.
Ne može se lako izvaditi.
Žana, zapisničar Lebel će ti uručiti kovertu.
Ta koverta je namenjena tvome ocu.
Pronađi ga i uruči mu kovertu.
Simon, beležnik će ti uručiti kovertu. - Dovoljno sam čuo.
Nisam završio, postoji još.
Nastavite.
Simon, beležnik će ti uručiti kovertu.
Ta koverata je namenjena tvome bratu.
Pronađi ga i uruči mu kovertu.
Kad ove koverte budu predate onima kojima su namenjene, dobićete jedno pismo.
Ćutanje će biti slomljeno, a obećanje održano,
pa kamen može biti postavljen na mome grobu
i moje ime ugravirano na njemu.
Priznajem da je pomalo poseban.
Imate li još nešto da nam saopštite? - Ne, ne danas.
Dobro.
Hvala, Žane. Hoćemo li? - Čekaj.
Vi znate sudbinu našeg oca.
Takođe znate da nemamo brata.
Zašto je ostavila da to napišete?
Razumem vaše iznenađenje. To je veoma iznenađujuće.
Prestanite da se pravite nevini! Mi znamo da tu nema ništa iznenađujuće.
Ja nisam ovo izmislio, Simon, to je njena poslednja volja.
Ima još i ovo.
Pa, vaša majka nam je jutros predočila nešto sasvim...
Najbolje da prespavamo, pa onda...
Ponovo ćemo se sresti, zar ne? - Čekaću napolju. Hvala, Žane.
Sedi, Simon.
Gledaj, Žane...
vaša sekretarica je mnogo volela da radi za vas.
I svoj posao je odlično radila, bravo.
Ali vaša sekretarica je takođe bila i moja majka.
A njena uloga majke, to, to je sasvim druga priča.
Simon... - Vašu sekretaricu, vi možete da sahranite kako god želite.
Moju majku, ja, ja želim da sahranim na normalan način
da se barem jednom u njenom jebenom životu učini nešto normalno.
Tu nema rasprave.
Nemoj da žuriš sa zaključcima. Dođite ponovo kada se Simon smiri.
Znam da je ovo veoma neobično, ali...
...tvoja majka nije luda, Žana.
Sada imamo veliku porodicu.
Je l' rekla nešto o psu? Velike porodice uvek imaju psa.
Hoće li biti potrebno pronaći i psa?
Luda žena!
Srediću ja ovo sa Žanom. - Šta ćeš srediti?
Da se normalno sahrani.
Mi ćemo se pobrinuti za nju, a onda ću se ja brinuti o tebi.
Gde ćeš? - Ti je sahrani kako god želiš!
Stani, bre!
Osećaš krivicu jer nisi bila tamo kada je umrla.
Osećaš krivicu jer si bila tamo kada se desila nesreća.
Moraš da prestaneš da osećaš krivicu zbog svega!
Ja ne osećam krivicu ni zbog čega!
Da li shvataš šta nam je upravo pročitano?
Pa, nje više nema! Gotovo je, jebote, sada je mirna.
Ja imam jebeni mir!
Ja sam sada miran.
Da, vidim.
Matematika kakvu ste do sada poznavali
ima za cilj da postigne precizne i konačne odgovore
polazeći od preciznih i konačnih problema.
Sada ćete se upustiti u sasvim drugačiju avanturu.
Razgovaraćemo o nerešivim problemima čija su rešenja
i drugi problemi jednako nerešivi.
Ljudi iz vašeg okruženja će vam ponavljati
da je ono na čemu istrajavate beskorisno.
Nećete imati argumente da se odbranite,
zato što su i oni deo te iscrpljujuće složenosti.
Dobro došli u čistu matematiku,
zemlju usamljenosti.
Predstavljam vam svog asistenta,
gospođicu Žanu Marvan.
Dobar dan!
Mi ćemo početi sa Sirakuzinom hipotezom.
Šta ti govori tvoja intuicija?
Tvoji predosećaji su uvek ispravni.
Zato i imaš potencijal da postaneš pravi matematičar.
Ali ovde će ti biti potrebna pomoć.
Imaš li nekog od porodice tamo?
Kontakte? - To je besmisleno, Niv.
Upravo si saznala, pod A: otac ti je živ, i pod B: imaš i drugog brata.
Koliko god bilo besmisleno, ti to neizbežno moraš da ispitaš.
Ti moraš da znaš.
U suprotnom, tvoj um nikada neće imati mira.
A gde misli nisu mirne, nema čiste matematike.
To te dovodi na polaznu tačku.
Moj otac je umro tokom rata, u Darešu.
To je nepoznata promenljiva jednačine.
Nikad se ne počinje od nepoznate promenljive.
Moja majka, ona dolazi iz sela koje se zove Der Om de Fuad.
Studirala je francuski jezik na univerzitetu u Darešu.
Ako je tamo studirala, postoji nada.
Said Hajdar.
Pokucaćeš na vrata Saida Hajdara, mog starog prijatelja koji predaje u Darešu.
Njemu možeš verovati.
Šta radiš?
Mama! Jesi li dobro?
Izvinite, gospođo, ali to je moj peškir.
Mama?
Mama!
Mama?
Šta se dogodilo?
Gde je Žana?
Mama?
Da li ona pati od migrene? - Ne.
Gubitak pamćenja? - Ne.
Gubitak ravnoteže? - Ne.
Privremena odsutnost? - Ona je uvek odsutna.
Ne, ona nikad nije bila odsutna.
NAVAL
Vahabe, dolaze.
Skloni se od moje sestre.
Gde si krenuo izbeglico?
Nikolase, stani! - Vrati se u svoju zemlju.
Vahabe!
Sve ćemo da vas poubijamo po kampovima, veruj mi.
Daj meni. - Hoću ja da je ubijem. - To moram ja da uradim.
Ukaljala si čast naše porodice. - Dosta!
Idite kući!
Idite u kuću!
Napolje.
Šta si to uradila!
Obrukala si nas! Ukaljala si ime naše porodice!
Zašto nas je Bog zavio u crno?
Bože moj, zašto si to učinila! Zašto si nam to uradila?
Šta da radim sa tobom! Hoćeš da te ubijem?
Trudna sam, bako.
Bože moj, sve je crno. Zašto?
Zašto si mi to uradila?
Da li treba da te ubijem?
Sta da radim sa tobom?
Jedi.
Jedi ako želiš da ti dete bude jako.
Slušaj me.
Ovde nema više života za tebe.
Ja ću ti pomoći posle porođaja.
Želim da odeš odavde.
Ići ćeš u grad kod svog ujaka Šarbela.
Tu ćeš ići u školu.
Da naučiš da čitaš, da razmišljaš.
Da bi se sklonila iz ove bede.
Obećaj mi i ja ću ti pomoći.
Obećaj mi da ćeš da ideš u školu.
Obećavam ti, bako.
Obećavam.
Pažljivo pogledaj svoju majku. Ti ćeš je prepoznati.
Pronaći ću te jednog dana. Obećavam ti, srce moje.
Budite oprezni. - Ne brinite.
Hajde, vreme je da odeš.
Osećam da nešto strašno dolazi...
Jednog dana ću te pronaći, sine moj.
DAREŠ
Dobio sam poruku od mog prijatelja Niva Koena,
ali ja vam ne mogu pomoći jer u to vreme,
sam predavao
istoriju matematike u Parizu.
Konkretno, u tom periodu sam predavao
kako je Leonard Ojler uspeo, slep,
da prvi
reši formalni matematički
problem sedam mostova Keninsberga.
On je takođe osporio Didroa na dvoru
tvrdeći sledeće: Gospodo...
e na i pi plus jedan
jednako je nula.
Dakle, Bog postoji!
Niv, Niv, Niv...
Dobar dan! Govorite li francuski? - Da, naravno! Mogu li vam pomoći?
Da, tražim nekoga ko bi mogao da poznaje ovu ženu.
Ona je studirala ovde pre otprilike 35 godina.
Je l' se vi to šalite? Ja se tada nisam ni rodila.
Došli ste na pogrešno mesto... - Nisam mislila na vas.
Sigurna sam da poznajete nekoga ko bi mogao da mi pomogne.
Dolazim izdaleka, molim vas. Njeno ime je Naval Marvan.
Veoma ste ljubazni.
Nisam ljubazna, samo želim da vas se otarasim.
Najat, ja sam. Imate li vremena za gubljenje?
Poznata mi je.
Mislim da je radila za studentski list.
Mnogo je vremena prošlo.
Ljudi koji su odlazili menjali su svoje identitete.
Međutim ona je ipak upečatljiva.
Tvoja majka je fotografisana u Kfar Rijatu.
Pogledajte ovde.
To je znak Kfar Rijata
To je zatvor na jugu.
Niste čuli za Kfar Rijat? - Ne.
Vi definitivno niste odavde.
Vi ne znate za Jug.
Ako međunarodna zajednica
sada ne interveniše,
izbeglice
u pretrpanim logorima na granici...
Stigla je. - Okej.
Mi, studenti, se protivimo Nacionalističkoj partiji
koja pokušava da protera izbeglice preko granice.
Nacionalistička stranka podržava milicije hrišćanske desnice,
koje otvoreno prete izbeglicama.
Na Jugu, izbeglice su sada naoružane.
I... oni podržavaju
mnogobrojno muslimansko stanovništvo u zemlji.
Ali ti... ali ti si hrišćanka.
Ja, ja sam za mir.
Religija nema nikakve veze sa tim.
Naval! Uključite radio! Upravo su zatvorili univerzitet!
Nacionalisti su zatvorili Univerzitet!
Naval, vrati se. Ostani ovde.
Ujače Šarbel, Nacionalisti zatvaraju univerzitet!
Biće sukoba.
Ostani ovde sa mnom.
Bilo je pucnjave napolju...
Postavite sto, devojke! - Mama, napadaju univerzitet!
To nije razlog da se ne jede!
Aioua?
Jutros su napadnuta hrišćanska sela na jugu.
Bože zaštiti nas! - Zbog toga su oni zatvorili univerzitet.
Veoma brzo, i ovde će eksplodirati.
Mi idemo na planinu dok se ne smiri.
Kada krećemo? - Krećemo sutra.
Ostatak porodice je već tamo. - A škola?
U svakom slučaju, zatvoriće škole.
Bog zna kolko dugo. - A novine?
Ne boj se.
Novine mogu da prežive bez tebe neko vreme.
Ali ideje opstaju ako ima ko da ih brani!
Tačno, Rafa.
Upravo tako.
Postoje samo dva sirotišta u regionu.
Uskoro ću ti se pridružiti. - Nećeš sa mnom sada!
Obećala si baki da ćeš završiti studije. - Čula si svog oca.
Da će eksplodirati širom zemlje ako oni napadnu univerzitet.
Studiranje je završeno.
Mislim na njega svaki dan. To je moje dete.
Hoću da ga nađem živog.
Nosim vodu za Šadiju.
Požuri, Naval.
Vaše ime? - Naval.
Naval kako? - Naval Marvan.
Gde idete? - Na jug.
Zašto? - Da bih se pridružila suprugu.
Vahabe.
Jeste li uvek imali samo devojčice?
Dečaci su u Kfar Koutu zadnje tri godine.
Trebalo bi da krenete sa nama. Kfar Kout je napadnut juče.
Tražim sirotište. Da li znate gde je?
Tu je.
A deca? Gde su deca?
Treba da pitate one koji su bili tu.
Meštani muslimani su pobegli u kamp Deresa.
Oni se plaše da će doći do odmazde.
Deca su možda sa njima.
Šamsedin i njegovi ljudi su pobili sve hrišćane da osvete izbeglice.
Deca su možda u Deresi.
Idete li u kamp Deresa?
Ja sam hrišćanka.
Moja ćerka! Moja ćerka!
Mama!
JUG
Zdravo, Simon, ja sam!
Ja sam u maminom selu, baš bih volela da si i ti ovde.
Slušaj.
Izvinite. Ne razumem.
Rekla sam ti da ne dolaziš ovde!
Dobar dan.
Suha?
Ahmed te voli! Ahmed te voli!
Rekla sam ti da ne govoriš to!
Dobar dan. Mogu li vam pomoći?
Merhaba.
Da li neko govori francuski ili engleski?
Gde je Samija?
Merhaba! - Merhaba!
Zdravo! - Zdravo!
Žana.
Hvala.
Vi govorite francuski? - Da, dobar dan! - Dobar dan.
Ja se zovem Samija.
Ja sam Žana Marvan. Hvala ti što mi pomažeš.
Marvan? Ovde ima puno Marvana.
Ah da?
Pa, ja sam iz Kanade.
Tražim Suhu. - To je Suha.
Ona je moja prababa.
Oh! Merhaba! - Merhaba.
U prodavnici na ćošku su mi rekli da nju potražim.
Ja tražim svoga oca. On se zove Vahab.
Moja majka je Naval Marvan.
Ona je rođena ovde.
Mi ne znamo.
Ali nama je poznato.
Njena majka je sramota.
Porodicu Marvan je pogodila sramota.
Rat je počeo.
Ja tražim Vahaba.
Ona ne zna Vahaba.
Ne mogu da vam pomognem. Žao mi je, umorna sam.
Ako ste vi ćerka Naval Marvan,
ovde niste dobrodošli.
Idite kući.
Vi tražite vašeg oca,
a ne znate ni ko vam je majka.
DERESA
Stigla sam kada je masakr u izbegličkom kampu Deresa završen.
Sve je gorelo.
Videla sam svoga sina u talasima krvi.
Ne želim utehu za ono što sam čula i videla.
Vi kažete da ste protiv našeg neprijatelja.
To vas ne čini našim prijateljem.
Zašto bi vam Šamsedin verovao?
Otac moga sina je bio izbeglica iz Derese.
Mog sina je rat progutao.
Nemam šta da izgubim.
Moja mržnja prema nacionalistima je ogromna.
Ovo nije ono što ste pisali u dnevniku Šarbelu.
Moj ujak Šarbel je verovao da će podstaknuti mir rečima i knjigama.
Verovala sam i ja.
Život me je naučio nešto drugo.
Šta bi sad da radiš?
Da naučim neprijatelja ono što je mene život naučio.
Dobro. Dobro.
Upravo si zaboravio. Evo.
Zatim francuski?
Ja... ja sam mnogo najbolji, tata.
Kaže se mnogo dobar ili najbolji, a ne oba u isto vreme, dragi moj.
Želim da moj sin govori nekoliko jezika.
Želim da razume druge bez ičije pomoći.
Kako ste, Naval? Ovde Nušin.
Dobro veče, Nušin. Kako ti je majka?
Mojoj majci ide veoma dobro. Sutra u 10 sati.
Sutra.
Zdravo.
Zdravo, lepotice. - Dobar dan.
Hoćeš da izađeš sa mnom u četvrtak? - Ne.
A u petak? - Ne.
U subotu? - Ne.
Ja sam strpljiv! - I ja sam.
Ne zaboravi: "toujours" uvek ima "S".
Prljava kurvo.
KFAR RIJAT
Zatvor Kfar Rijat je osuđen u nekoliko izveštaja Amnesti Internešenala.
Ovde je žensko odeljenje.
Ćelije su veće.
Neke zatvorenice su bile osuđene i na 15 godina.
Od kad postoji ovaj zatvor? - Od masakra.
Odmah nakon početka rata.
Ovde je bilo zatvoreno 600 političkih zatvorenika.
Možete ući unutra, dok ja odem po aparat.
Znate li ovu ženu? - Ne.
To je ovde slikano.
Ne znam. To je stvarno bilo odavno, razumete me. Ja...
Možda znate nekog ko je ovde radio.
Dobar dan.
Tražim Fahima Harsaa.
Ja sam školski domar.
Da, ali pre? - Pre, hm!
Pa to sam bio pre nego što sam postao domar.
Bio sam školski domar.
Znate li ovu ženu? Bila je u Kfar Rijatu.
Ja sam školski nastojnik. I to je to.
Ja tražim nekog ko ju je poznavao.
Nekog ko bi mogao da mi ispriča nešto o njoj.
To je moja majka.
To je Žena Koja Peva Broj 72.
Ona je ubila lidera milicije hrišćanske desnice.
To je skupo platila.
Veoma, veoma skupo. 15 godina.
Zvali su je Žena Koja Peva, zato što je svo vreme pevala.
Da li ste vi sigurni da je to ona?
Proveo sam 13 godina kao čuvar.
Jeste li proveli 13 godina nadgledajući nekog?
Čini li su sve da je slome.
Na kraju, ona je i dalje stajala,
i gledala...
Ah! Nikad to nisam video. Nikad nije poklekla.
To ih je iznerviralo.
Onda su poslali Abu Tareka. - Ko je to?
Abu Tarek...
Znate, ponekad je možda bolje
da se ne zna sve.
Gospodine, saznaću u svakom slučaju.
Nastavite.
Abu Tarek...
Abu Tarek je bio specijalista za mučenje.
Više puta ju je silovao
ne bi li je što pre slomio,
i tako je prestala da peva.
Na silu, ona je zatrudnela.
Tako je to bilo. Ne zaboravite.
Žena broj 72 je ostala trudna sa Abu Tarekom.
Čekali su... ona se porodila u zatvoru,
i onda su je pustili.
Dete? Da li ste videli dete?
Postojao je jedan doktor što je povremeno dolazio.
Mislim da je poludeo.
Drugi kažu da ima restoran u Tel Avivu...
Sve su to budalaštine. Poludeo je, i onda je umro.
Znam medicinsku sestru.
Ona živi u Darešu.
U Darešu.
Slušaj, Simon, jebiga! Ja sam tamo, jebiga, umukni, okej? Ućuti!
Mama, ona je bila u zatvoru. Simon, mama, ona...
Mama, ona je silovana.
Naš brat, on je rođen u zatvoru.
Trebaš mi ovde.
ŽENA KOJA PEVA
Vidiš Simon, ovo su ugovori beležnika Amijota od 1868. do 1892.
Njegov sin Edvard je preuzeo posao, sve do 1925.
Svi ugovori su pisani rukom.
Moj deda Šarl, moj otac Anri.
I ja.
Da, dobro, to je to jer kao što znaš ja sam poslednji Lebel.
Pokazaću ti testament čoveka...
...koji je imao nekoliko života.
Njegovi naslednici su otkrili da je imao tri žene u isto vreme.
Jednu ovde, jednu u Majamiju, i jednu u Hondurasu, gde je imao posao.
I tako... nisu više troje dece naslednici.
Već osam. To je sport, moj čoveče.
Pogledaj.
Smrt nikada nije kraj priče. Uvek ostaju tragovi.
Ako želite da nađete svog brata,
onda ćete morati da se vratite u prošlost vaše majke.
Žan, ja hoću da vratim svoju sestru, to je sve. - To mi je jasno..
Imam dva tri posla da završim, tako da neću imati vremena.
Tako, završi svoje poslove, pa bi trebali da krenemo...
Moj pasoš...
"Mi"? Zar ne mislite da ste već previše učinili za nas?
Upravo tako, sad nije dobar trenutak da vas ostavim.
Ja sam vaš čovek, Simone. Znam da sam vam potreban.
Naći ćemo moju sestru, i onda se vraćamo. - Obećavam.
Znate, gospodine Marvan, obećanje
za beležnika je svetinja.
Sad pevaj.
Tiho, tiho.
Izlazi. Vidim glavu.
Guraj. Guraj, devojko.
Prva je izašla.
Sad odmori.
Ponosna sam na tebe.
Spremi se za drugu.
Stani. Daj mi.
Šta to radiš? - Bacio si ih u reku kao i obično.
To je opasno. - Ne.
Ti si izvršio svoju dužnost: bacio si ih u reku.
Želim da vodim računa o njima.
To su deca Žene Koja Peva.
Oh, ova zemlja, ona je ratni teren za druge, zar ne? - To nije komplikovano.
Da su beležnici postojali u vreme Noje, ne bismo sad bili ovde.
Samo bi trebalo da pronađemo originalne ugovore.
Ovo je vaše, a ono pripada vama. A pravo na prolaz je tamo.
I još možemo i da se dogovorimo. Svi bi bili srećni.
Javni beležnik postoji samo 1000 godina, Simone.
To i jeste problem. Trebao je da bude tu na početku.
Hvala vam ponovo za pomoć, gospodine Madad.
Zadovoljstvo je moje, moj dragi druže.
Istražio sam onošto ste tražili od mene preko e-maila.
Simon, moja torba je na sedištu pored vas.
Možete li dati to gospodinu Lebelu, molim vas?
Veoma ste ljubazni, ali vremenska razlika i sve...
Mislim da ću pogledati kasnije. - Reći ću vam ja ukratko.
Za oca, to je prilično teško pošto ne mogu da nađem umrlicu.
Za brata... - Izvinite, o čemu mi ovde govorimo?
Tražio sam pomoć, Simon.
Gospodin Madad nam je ljubazno ponudio pomoć kako bi ubrzali stvari.
Rekao sam ti, Žan, došli smo po Žanu.
Tvoja sestra je jedina osoba u tvojoj porodici koju je lako naći.
Tako sam srećna što si konačno sa mnom.
I ja.
U redu, to je ime medicinske sestre koja je pomogla mami da se porodi u zatvoru.
Možemo danas da odemo kod nje.
Žana, dosta je.
Ajde umukni, i prati me.
Tvoj je posao da pronađeš našeg brata, nije moj!
Ako nećeš to da uradiš zbog njega ili sebe, uradi, jebiga, zbog mene!
Ona je u američkoj bolnici.
Srećna sam što si ovde, Žane. - I ja sam, moja draga, i ja sam.
Ako spava, vratićemo se kasnije.
Gospođo Maika?
... Lebel, Žana Marvan, Simon Marvan.
Dobar dan, gospođo! Hvala što ste nas primili.
Mi tražimo nekoga koga znate.
Vi poznajete Naval Marvan?
Vi ste radili u zatvoru Kfar Rijat kao medicinska sestra?
Ona kaže da zna tvoju majku.
Vi ste pomogli našoj majci da se porodi u zatvoru?
Da.
Gospođo, mi tražimo dete Naval Marvan koje se rodilo u zatvoru.
Da li možete da nam pomognete?
Ona je radila u zatvoru Kfar Rijat.
Ona je pratila tok porođaja.
Ona je sklonila decu.
Onda je vratila decu Ženi Koja Peva
kada je ova puštena iz zatvora.
Naval Marvan je rodila blizance.
NIHAT
Vi ste stvarno poznavali Ženu Koja Peva?
Vi ne znate kolko to meni znači.
Naval Marvan je radila za mene kao sekretarica 18 godina.
Moja žena i ja, mi smo obožavali nju i njenu decu.
Ali priznajem da sam shvatio da je uopšte nisam poznavao.
Spremni? - Spremni.
Gospodin Madad je na moj zahtev istraživao
da bi pronašao tragove za vašim bratom i ocem.
Što se tiče oca, Abu Tareka,
još nisam pronašao umrlicu.
Država ga smatra nestalim. Možda se odselio preko granice.
To je ono što se dogodilo sa takvim ljudima.
Ili su mrtvi ili nestali. Moraćete da vidite.
Možda je i bolje tako.
Što se tiče brata...
Vaš klijent, Naval Marvan, dolazi iz sela Der Om.
Ona je uručila dete babici koja se zove Elham,
koja je dete dala u sirotište u Kfar Koutu
maja 1970.
Najveći deo posla je bio da se pronađu spisi.
Mnogo dokumenata je izgubljeno u ratu.
Ali ja sam pronašao spise
koje su prepisane i donirane
nacionalnoj arhivi od strane Sestara Milosrđa.
U maju 1970, babica iz Der Oma, Elham,
donela je na usvajanje muško dete.
To je jedini dečak doveden u sirotište tog meseca.
Vidite.
Registrovan je pod imenom Nihat.
Datumi se poklapaju. To je on.
Ha! To je vaš brat! Nihat!
Sirotište u Kfar Hutu, Nihat Maj.
To je njegovo registrovano ime. Nihat iz maja meseca.
Dali su mu privremeno prezime, ime meseca kad je došao.
U tom periodu nije bilo usvojenja.
To je bio početak rata.
Sirotište je uništeno četiri godine kasnije.
Moramo da postavimo pitanje ko je uništio sirotište u Kfar Hutu
da bi saznali šta se desilo sa decom.
Među nama, sa obzirom šta se dešavalo u regionu...
Nema mnogo nade.
I on je najverovatnije mrtav? - Ne kažem da je mrtav.
Kažem da smo mu izgubili trag.
Mrtvi su obojica. Onda da otvorimo koverte, i to je to.
To neću dozvoliti, Simon. Ovakve stvari su svetinja.
On je počinio silovanje.
Srećom, imam prošlost.
Izvinite.
I dalje imamo materijal za istraživanje.
Ali to je malo radikalno.
Ratni zapovednik koji je uništio sirotište još je živ.
On bi mogao znati šta se desilo sa grupom dece gde je bio i Nihat.
Prošla je večnost.
Morate razumeti da je taj period jedna serija odmazdi
koje se međusobno neumoljivo logično uklapaju,
čak dopunjuju jedna drugu.
Vojni zapovednici su upravo takva vrsta ljudi koji imaju dobro pamćenje.
I on se seća, verujte mi.
Valat Šamsedin... Tako se zove.
Zna li se gde je? - Zna se. Pronađe on tebe.
Ali možemo nešto da pokušamo.
Da li volite čaj, gospodine Marvan?
Red je na tebe.
Ideš da posetiš izbeglički kamp u Deresi.
Ti ćeš popiti čaj bilo gde u kampu
sa onim ko te pozove na čaj.
Ti onda kaži da si sin Žene Koja Peva i da tražiš Nihata Maja.
Ne možeš tamo ići sam.
Naći ću nekoga da ide sa tobom.
Dobrodošli u Deresu.
Je l' znaš gde ideš, Simone? - Znam.
Kako ste?
Tako ti boga, ala si porastao! - Završio sam inženjerske studije.
Nisam našao posao, i zato vozim taksi.
Otkud ti ovde?
Tu sam sa strancima, koji su me zamolili da ih dovezem ovde.
Dobrodošli, dođite. - Ne, hvala, žurimo.
Molim vas, dođite.
Poziva nas na čaj. - Dobro!
Pita se zašto ste došli u Deresu.
Tražim nekog ko se zove Nihat Maj.
On ne poznaje Nihata Maja.
Pitao je kako se ti zoveš.
Moja majka je rodom iz sela Der Om, na Jugu.
Moja majka je Žena Koja Peva.
Da, to je u redu. Urađeno.
Da čekamo šta?
Simon Marvan? - Da. - Došli smo da vam ponudimo pomoć.
Vratićete se za sat.
Mogu li da javim sestri? - Ne, vraćate se za jedan sat, obećavam.
Samo da obučem drugu košulju.
Telefoniraće. - Biće sve u redu.
Već! Nemojte da brinete, sve je u redu.
Ah, jesam li vam rekao: Jug, bacite varnicu i onda sve eksplodira.
Oh, u redu.
Ti si nam bila od velike koristi, sad je red na nas da mi tebi pomognemo.
Vi ćete napustiti zemlju. Tako je lakše.
Naći ćemo vam kuću i posao.
Želim da imate bolji život.
Mi imamo dosta kontakta u Americi.
Vi morate otići sa svojom decom.
Znate da su živa. Neka krenu sa vama.
Deca će vam pomoći, videćete.
Ne možete to da tražite od mene.
Vaša deca su i naša deca, Naval.
Vaša porodica je i naša porodica. Verujte mi.
Ja ću vam pomoći.
Ja ću uvek biti tu za vas i vašu decu.
ŠAMSEDIN
Dobar dan, Simon.
Izvinite zbog ovakvog dovođenja, ali to je radi vaše sigurnosti.
Zovem se Valat Šamsedin.
Kažite mi, šta mogu da uradim da bih vam pomogao, Simon Marvan?
Poznavali ste moju majku.
Da kažemo da je radila za mene.
Šta mogu da uradim da bih pomogao?
Tražim čoveka koji se zove Nihat Maj.
Zašto tražite Nihata Maja?
On je moj brat. Majka mi je rekla da ga pronađem.
A otkud znate da je
Nihat Maj sin Naval Marvan?
Moj brat je dat na usvajanje u sirotište Kfar Hut.
Našli smo registar sa originalnim podacima.
Datumi... Sve se uklapa. Nihat Maj je moj brat.
Ja i moji prijatelji smo napali
hrišćansko selo Kfar Hut...
To je bio odgovor na agresiju gde su naša braća, izbeglice, bili žrtve.
Došli smo u sirotište Kfar Hut.
Spasili smo decu. Poveo sam ih sa nama.
I Nihat je bio među njima.
Obučavali smo ih i pripremali da se bore za nas.
Nihat, on je imao dar.
Bio je deo nas.
I uskoro je postao zastrašujući snajperista.
Ali on je želeo da pronađe svoju majku.
Tražio ju je mesecima.
Nihat, ja ne znam šta je on video ili čuo.
On je postao...
ludak rata.
Došao je da me vidi, i zatražio da bude mučenik
da bi njegova majka mogla svuda da vidi njegovu sliku, na zidovima širom zemlje.
Ali ja sam ga odbio.
Vratio se u Dareš.
Postao je slobodni strelac, najopasniji u celom regionu.
Prava mašina.
Pucao je u svakog.
I onda, bila je neprijateljska invazija.
I jednog jutra...
Zarobili su Nihata.
Ubio je sedam snajperista.
Nisu ga ubili, obučili su ga
i poslali u zatvor Kfar Rijat.
On je bio u zatvoru? - Da.
Kao dželat.
On je radio sa mojim ocem?
Ne, on nije radio sa Abu Tarekom, tvojim ocem.
Jesi li dobro?
Jedan plus jedan...
je dva.
Šta?
Jedan plus jedan jednako je dva.
To ne može biti jedan.
Hej, ti imaš groznicu.
Žana?
Jedan plus jedan, može li da bude jedan?
Tamo ima praznih mesta. - Idi, ako hoćeš.
Možemo li vam pomoći, gospođo?
Izvinite.
V. Šamsedin: Postavši dželat, tvoj brat je promenio ime.
On je postao Abu Tarek.
Nihat Maj je Abu Tarek.
Mi znamo da sada živi u Kanadi
pod novim identitetom.
Nihat Harmani.
Gospodine Harmani?
Da?
Ovo je za vas.
Pišem, a sva drhtim. Ja sam tebe prepoznala.
Ti mene nisi prepoznao.
To je neverovatno čudo. Ja sam tvoj broj 72.
Ovo pismo će ti biti uručeno od strane naše dece.
ti ih nećeš prepoznati zato što su predivni,
ali oni znaju ko si ti.
Preko njih, želim da ti kažem da si još uvek živ.
Ali uskoro ćeš ućutati. Znam.
Jer tišina je za sve one koji se suoče sa istinom.
Potpis: kurva 72.
Govorim sinu.
Ne govorim egzekutoru.
Šta god da se dogodi, ja ću te uvek voleti.
To je ono što sam ti obećala kada si se rodio, sine moj.
Šta god da se dogodi, ja ću te uvek voleti..
Ceo život sam te tražila.
Našla sam te.
Ti, ti nisi mogao da me prepoznaš.
Imaš tetovažu na desnoj peti. Videla sam.
Prepoznala sam te.
Mislim da si predivan.
Udahnjujem ti svu nežnost ovog sveta, ljubavi moja.
Nađi utehu, jer ništa nije lepše
nego biti zajedno. Ti si rođen iz ljubavi.
Tvoj brat i sestra su, takođe, rođeni iz ljubavi.
Ništa nije lepše nego biti zajedno.
Tvoja majka, Naval Marvan...
zatvorenik broj 72.
Kada koverte budu predate onome kome su namenjene, biće vam dato pismo,
tišina je slomljena, obećanje održano, i kamen će biti stavljen na moj grob,
a moje ime na njemu ugravirano.
Voljeni moji...
Gde naša priča počinje?
Na vašem rođenju?
Onda, počela je u užasu.
Pri rođenju vašeg oca?
Onda, počela je kao velika ljubavna priča.
Ja kažem da vaša priča počinje obećanjem
da ću iskidati niti koje čine moj bes.
Zahvaljujući vama ja sam danas konačno uspela da ga održim.
Niti su pokidane.
I konačno imam vremena da se sa vama njišem...
da vam pevam nežno uspavanke za vašu utehu.
Ništa nije lepše nego biti zajedno.
Volim vas.
Vaša majka, Naval.
Obradio: KVRLE, jul 2011.
BLIZANCI