Frue, Deres søn har meddelt, at han tager en gæst med hjem.
- En gæst? - En veninde.
Gratieni og hans kone skal sidde her.
Betta og Gregorio...
Her, forestiller jeg mig.
Mellem Edo og Delfina.
Hun skal sidde ved siden af Edoardo. Hun kender slet ikke nogen.
- Er Edo kommet hjem? - Ikke endnu.
- Hvad med løbet? - Han fik en andenplads.
Andenplads? Det har sneet, og farfar har fødselsdag.
Og så taber Edo et løb.
Tre begivenheder på én dag.
Tak.
I år slipper vi måske for Edos livret. Hvad siger du, Betta?
Din søster er i dårligt humør.
- Hvad får vi til morgenmad? - Tak, Ida.
Han kommer aldrig så sent. Han må være vild med den pige.
Hej, Anita.
- Godmorgen, Ida. - Godmorgen, Edoardo.
- Godmorgen, Liliana. - Godmorgen, hr. Edoardo.
Der er du jo, min skat.
- Tak for suppen, mor. - Jeg har kommet lidt safran i.
Hvem er hun så?
Vær sød ved hende, hun er genert. Hun hedder Eva.
Ida er lidt jaloux.
Edo tabte løbet i dag.
Så får han mere tid til sit arbejde.
Godmorgen, frue. Godmorgen, hr.
- Hvordan har du det, Ida? - Tak, fint. Og De?
- De holder Dem godt. - Tak skal du have.
- Hvordan går det? - Storartet, frue. Og De?
Vi har kendt bedre tider.
Se, hvor de er vokset.
Farfar!
- Elisabetta, hvordan går det? - Det går fint.
Får jeg ikke noget?
Så er de her.
- Hvornår er du kommet hjem? - Jeg var lidt forsinket.
Var det Gregorio, du tabte til?
Nej, det var en fyr, jeg ikke kendte. Og vi kom faktisk ind på samme tid.
Hvorfor klagede du så ikke over dommernes afgørelse?
Han havde fortjent at vinde.
Jeg talte med din bror i morges. Det er en skam, du ikke var der.
Din farfar er i højt humør i dag.
- Hvor er denne Eva fra? - Ugolini-familien, den fattige del.
Gianluca, du er en endnu større snob end din far.
Større end din farmor.
- Tillykke med fødselsdagen, farfar. - Goddag, Edoardo.
Det overraskede mig, at Tancredi gav Emma den i bryllupsgave.
Hør, hvordan lykkedes det dig at tabe løbet i dag?
Det var aftalt spil for at slippe af med ham.
- Min modstander var bare bedre. - Ingen besejrer Recchi-familien.
Lægen sagde, vi ikke skulle bekymre os.
Han kæmper med alt, hvad han har i sig, og hans hjerte viser gode takter.
Han har truffet sin beslutning.
Jeg er glad for, du tabte løbet.
Nu er der ikke mere, der kan distrahere dig.
Jeg vil til London og tale med Herzog & de Meuron.
Det er dem, der har tegnet Tate Modern-museet.
Jeg vil levere stilladsinddækning til deres næste projekt.
- Det vil betyde arbejde i flere år. - Er du sikker?
- Fruen er meget smuk. - Tak.
- Hvordan skrider det frem? - Fint.
Er alt i orden?
Betta, Eva arbejder i boghandelen på Corso Magenta.
I den bygning, hvor farfar bor? Jeg har aldrig set dig der.
Jeg har ikke været der så længe. Jeg står i kunstsektionen.
- Hvor er Pierluigi? - Han er på vej.
Tak.
Ikke Edos suppe igen...
Den er da fremragende. En smagssymfoni.
Du har ret, Andrea. Hellere en symfoni -
- end en kakofoni.
Eva, hvordan gik løbet? Du var med, ikke?
- Jo. Ham, der slog Edo, er kok. - Kender du ham?
Nej, men hans restaurant ligger i en ejendom, min familie ejer.
- Blev du slået af en kok? - Det var uretfærdigt. Edo vandt.
Så siger vi det.
Skal vi gå?
- Må jeg se den? - Sammen med de andre.
Så går vi.
Må jeg bede om jeres opmærksomhed.
Jeg har alle mit barnebarns tegninger hængende på en væg.
Når hun en dag bliver en berømt maler, vil jeg vise dem frem for penge.
Hvad er det?
Billedet tog jeg i Giardini Hanbury. Det var dig, der tog mig med dertil.
Jeg har lyst til at forsøge mig som fotograf i stedet.
Det er virkelig smukt.
Ja, jeg kan også rigtig godt lide det.
- Jeg blev bare overrasket. - Han kan vist ikke lide det.
Du skylder mig stadig en tegning.
Kom herhen.
Det er rigtig flot.
Tak, tak.
Kære venner...
Jeg har ikke lyst til at dø.
Og det kommer jeg heller ikke til, -
- så længe firmaet fortsætter -
- i den samme ånd, som jeg -
- skabte det i.
Vores familieformue er baseret på fabrikken.
Hver en mursten, hver en arbejder, -
- hvert et stykke materiel -
- er et håndgribeligt bevis for det, vi har stået for.
Vi indgraverede familiens navn i vort lands historie, -
- da vi både under og efter krigen -
- formåede at tjene landet ved at holde fabrikken i gang.
Firmaet blev født med navnet Recchi, og det navn skal det bære for evigt.
Tiden er kommet...
...hvor jeg vil trække mig tilbage...
...og udpege min efterfølger.
Min søn har altid levet op til mine forventninger.
Jeg har vidst det, lige siden jeg først holdt ham i mine arme.
Tak, Tancredi, fordi du er den søn, jeg altid har ønsket mig, -
- og fordi du har fostret en så vidunderlig familie.
Jeg ser evner i dine børn, der vil give dem -
- et intenst og frugtbart liv, som mit eget har været det.
Selvfølgelig skulle min nevø vælge netop denne dag -
- til at bryde med familiens sportsmæssige tradition.
Derfor...
...har jeg besluttet at efterlade det hele...
...til dig, Tancredi.
Og til din søn, Edoardo.
Der skal to mænd til at fylde mine sko.
Skål for Tancredi og Edoardo.
For familien Recchi!
Kom her, sejrherre.
Gå ned i kælderen og hent to flasker årgang 49.
Jeg har noget til Edoardo Recchi.
- Lad mig tage det. - Jeg ville helst overrække det selv.
- Hvem er du? - Antonio Biscaglia.
Denne vej.
- Gangstien fører lige op til huset. - Tak.
Ida, det behøver du ikke.
Hvad laver du her?
Det er ham kokken, der slog Edo.
Kom indenfor.
- Jeg har en gave til dig. - En gave?
Til mig?
Nu er jeg med. Du er ikke længere så sikker på din sejr.
- Du gav mig kamp til stregen. - Kom ind. Hele familien er samlet.
- Jeg må hellere takke nej. - Som du vil.
Jeg har bagt en kage til dig. Jeg er kok.
Mor...
Kom, jeg skal vise dig noget.
- Det er Antonio. - Godaften.
Se, hvad han har lavet til mig.
Flot, ikke? Han har selv lavet den. Det var Antonio, der slog mig.
Det er derfor, han ikke vil indenfor.
- Du må endelig blive. - Nej, ellers tak.
- Er du på vej i seng, mor? - Ja, min skat.
Ida...
Jeg skal give flasken her til min farfar. Fyren her må ikke gå.
- Skal kagen i køleskabet? - Nej.
Kom nu indenfor.
NOGLE MÅNEDER SENERE
Godmorgen, frue.
- Hvordan har Deres søn det? - Tak, fint.
- Kun en blazer? - Ja, kun den.
Det lykkedes mig at fjerne de grimme pletter.
Det ser fint ud.
Værsgo. Og fru Recchi...
Jeg fandt den her.
Jeg reddede den fra vaskemaskinen i sidste øjeblik.
- Farvel. - Farvel.
"At være en del af et par er lige så skønt som at være alene."
"Vi må være tapre."
Det er fra en sang, min veninde spillede for mig.
Hende på billedet. Hun hedder Angaharad.
Edo, du er den eneste, der elsker mig, som jeg er.
Jeg har været sammen med en anden pige.
Gregorio ringer og lader, som om han ikke forstår det.
Det gør han måske heller ikke.
Jeg ved ikke, om jeg skal se mere til hende, men det var vidunderligt.
Men jeg er forelsket i en anden pige, i Angaharad.
Jeg ved ikke engang, om hun er til piger, -
- men gør det nogen forskel? I dag fik jeg hende til at le.
Antonio!
Antonio?
- Hej, Tom. - Så kom du endelig.
Du sagde, her var en skøn udsigt.
Men jeg kan jo ikke se noget.
Du har ret. Her er skønt.
- Men er det ikke lidt langt væk? - To timer i bil.
Du har nok ret.
Jeg arrangerer en fest på Evas fødselsdag.
Jeg har tænkt mig at fri til hende.
- Har du slet ikke noget at sige? - Tillykke.
- Så vis dog lidt entusiasme. - Jeg er da glad på dine vegne.
Lad os skåle på det.
Held og lykke med det.
Smag det her.
Aubergine med hyldeblomst. Jeg har selv udvundet essensen.
Hvis jeg lavede det på restauranten, ville min far gå amok.
Han forstår ikke mine ideer. Han tænker kun på pengene.
Forestil dig en restaurant her, hvor kunderne måtte klatre op.
Smagens inderste væsen. Ganske enkelt.
Gør det dog.
- Det er fars sted. Han ville nægte. - Har du spurgt ham?
Han mener, det er vanvid. At der aldrig ville komme en sjæl.
- Lad mig overbevise ham. - Det er ikke så nemt.
Kom, giv lige et nap med.
Slapsvans. Inviterede du mig herop for at arbejde?
- Hvordan går det, frue? - Storartet.
- Godmorgen, frue. - Hej, Rachele.
- Jeg er glad for, du blev hos os. - Det er jeg også.
Hun er i virkelig skidt humør, selvom hun har vundet i lotto.
Jeg skulle have lyttet til hende. Jeg holder hende med selskab.
Ikke nok med at hun dukkede op til min mands begravelse.
Hun skriver også, at hun deler min sorg over Edoardos død.
Deler? Min mand var min alene. Alt andet er uden betydning.
- Emma. - Andrea.
Hun er rasende. Jeg må gå. Jeg skal holde telefonmøde med din mand.
Tak, Emma.
Tancredi ringede til mig fra London i går.
Han træffer en masse vigtige beslutninger.
Det var ligesom at høre hans far. Han ligner ham mere og mere.
Elisabetta, hun ringer aldrig.
Hvad går hun og laver?
Hun er rigtig glad for den skole, hun har valgt.
Hun har travlt med sit studium.
Hun ville komme tilbage i dag...
- Synes du om hende? - Hvem?
Edos veninde. Hende Ugolini-pigen.
Eva? Hun er virkelig sød. Han virker meget glad for hende.
Det skulle ikke undre mig, om de snart annoncerede noget meget vigtigt.
Det perfekte bryllup for hende og hendes familie.
Ægteskab, den helt store gevinst. Så har de skudt papegøjen.
Lad os føre familietraditionen videre. Giv det til hende fra mig.
Tak.
Ida, sikken travlhed.
Vi er lige straks færdige, frue. Kokken har lavet mad i to timer.
Hej, mor.
Hvad laver du her?
Kan du huske Antonio? Du mødte ham til farfars fødselsdag.
- Godaften. - Godaften, frue.
Da jeg prøvede hans mad, blev jeg helt forelsket i ham.
Har du lavet alt det her alene?
Nej, jeg havde Franco til at hjælpe mig.
Russisk salat.
- Vil du ikke prøve? - Det kan jeg da ikke finde ud af.
Mor laver fremragende mad. Prøv nu.
Værsgo. Det er ikke særligt svært.
- Det ser farligt ud. - Det er det slet ikke.
De må være modig.
Lad mig hjælpe Dem.
- Hej, Franco. - Godaften.
- Er den ikke bare perfekt? - Jo, den er.
Fantastisk.
Mor...
Sover du?
God ide. Du får ikke megen ro i aften.
Savner du Rusland?
En gang imellem.
Hør her, mor.
Der sker store omvæltninger derovre.
- Min elskede. - Vi ses.
- Hvordan går det med festen? - Storartet, frue.
Er du træt, Ida?
Nej, vi har prøvet det, der var værre. Og Edo er så glad.
Kom og sæt dig. Fortæl mig, hvad der foregår.
Edo og Eva har været sammen hele aftenen. Han forlod hende kun, -
- da han ville hente sin ven kokken i køkkenet. Han er meget glad for ham.
Det er godt, hr. Tancredi er i London.
Han er ikke meget for aftener som den her.
- Skal jeg trække for? - Ja tak.
Har De set den pragtfulde ret, Deres søns ven har lavet til Dem?
Festen kostede mere, end vi havde aftalt.
Det var en rigtig dejlig aften.
Edo var så glad. Det var en skam, du ikke var der.
Tror du, han vil gifte sig med hende?
Det tror din mor i hvert fald.
Det gør Elisabetta også.
Hvordan har hun det?
Hun virkede lidt trist til mode.
Hun savner vist Gregorio. Hun sagde, du ville hente hende i morgen.
Ja, efter frokost, sammen med Rori.
Jeg indrømmer, jeg tog fejl. At flytte til London var det rigtige for hende.
Hun er glad for at være der, og hun virker motiveret.
Jeg tror ikke, hun går tilbage til Gregorio. Hun elsker ham ikke.
- Ida... - Ja?
Hvad betyder det?
- Hvad synes Edo om at sælge? - Han er ved at vænne sig til tanken.
Edo kan ikke hage sig fast i fortiden.
Gianluca mener, det er det eneste rigtige at sælge.
Og hans ide med restauranten, hvad synes du om den?
Det er jo hans egne penge.
Hvad min fars beslutning angår, -
- så er Edo ikke parat til at træffe beslutninger angående firmaet.
Han har stadig brug for en masse vejledning.
Edoardos mor har bekræftet, at de kommer tre kl. 13.
Hvordan er hun egentlig, fru Recchi?
- Er hun sympatisk? - Ja, det er hun.
Franco, tager du sifonen til mig?
Tak.
- Hvad skal Edo betale for festen? - Ikke noget. Det er min gave til ham.
Torsk a la Livorno. Det skal på menuen fremover.
Det lykkedes.
Riesling Altenberg de Bergheim årgang 1995.
Første gang, min søn nævnte Emma, var vi i operaen.
Du boede stadig i Rusland. Tancredi sagde:
"Mor, jeg gifter mig med en kvinde, der er smukkere end dig".
Det troede jeg naturligvis ikke på.
For Recchi-familiens kvinder.
Det var en god ide at tage herhen. Edos ven er virkelig talentfuld.
Jeg er bekymret for, at de har lidt for travlt.
Ideen med restauranten virker forhastet.
For megen entusiasme kan gøre det svært at tænke klart.
Edoardo er en intelligent mand.
Han ved, hvad han foretager sig.
Marineret æggeblomme med ærtecreme og courgetteblomster, -
- rejer med ratatouille og en sursød sauce -
- og forskellige slags fisk med sprøde grøntsager. Velbekomme.
- Hvor vil du gerne bo? - London ville være et godt sted.
Godaften, de damer.
Antonio, det er Edos farmor.
- Emma kender du. - Godaften.
Pragtfuld mad. Jeg har hørt om dit og mit barnebarns projekt.
Jeg giver jer gerne nogle tip med hensyn til indretningen.
Tak. Og tak, fordi I ville komme.
De virkede tilfredse.
Ja, det tror jeg.
Jeg lavede rejer til din mor.
Jeg ved godt, min far kun lytter til dig, -
- men jeg prøver at sige det til ham.
Rori, vil du lige have mig undskyldt?
Forstyrrer jeg?
Jeg vil gerne sige tak. Du er helt fænomenal.
Risottoen, rejerne, grøntsagerne... Det hele smagte vidunderligt.
- Jeg dyrker grøntsagerne selv. - Hvorhenne?
Uden for Sanremo, hvor Deres søn og jeg vil åbne en restaurant.
Kan de godt undvære dig her?
Lad mig tage den, Franco.
Jeg kører derud om torsdagen, hvor vi har lukket, -
- og når jeg ellers har nogle ledige stunder.
- Vi tales ved. - Det var hyggeligt.
Kommer nu.
Mor! Farmor!
Hvor er det dejligt at se dig.
- Har du haft en god tur? - Den gik fint.
- Hvordan går det? - Fint.
Betta!
Hvad vil du?
Hvad mener du med det?
Farvel.
Lad os køre.
Jeg er ked af, jeg gik glip af Evas fest.
Edo og hans ven Antonio vil åbne en restaurant sammen.
Han siger, jeg skal komme forbi, når jeg tager til Nice.
- Til din udstilling? - Ja.
- Må jeg fortælle dig noget? - Naturligvis.
Jeg forlod Gregorio for hendes skyld.
Det er ikke en flygtig forgabelse, det er jeg sikker på.
Kan du lide hende?
Hun er smuk.
Meget smuk.
Jeg vil ikke sige noget til far eller Gianluca. De vil ikke forstå det.
Se, hvor smuk hun er.
Har du ikke lyst til at tage med til Nice?
- Måske. - Så får vi noget tid sammen.
Må jeg byde dig på en drink?
Tager du ikke med? Så kan vi lede efter et galleri til mig.
Vi tager af sted tirsdag. Fra Sanremo til Nice.
Hvad vil du tage dig til, mens vi er i London?
Jeg dyrker grøntsagerne selv. Uden for Sanremo.
Hun hedder Angaharad. Hun er min lærerinde.
Edo, min skat.
Jeg er taget udenbys. Jeg skal til Nice og besøge Betta.
Du må ikke sige noget til hende.
Jeg ringer senere.
- Øjeblik, så skal jeg være der. - Tak.
Fru Recchi?
Hvad laver De her?
Jeg skal ned og besøge Betta.
Nå, udstillingen i Nice. Den har Edo fortalt mig om.
- Hvad med dig? - Restauranten er lukket i dag.
Nå ja, det er jo torsdag. Grøntsagerne ude på landet.
Hvis De ikke har for travlt, tager De så ikke med?
Så kan jeg vise Dem, hvor Edo og jeg vil åbne restauranten.
Han har allerede været der et par gange.
- Det er i orden. - Min bil holder der.
- Kommer du herfra? - Nej, men det gør min far.
Det er min farfars jord. Som barn lærte jeg at lave mad her.
Jeg elsker at lave mad, men jeg er ikke nær så god som dig.
Edo siger noget andet. Han taler tit om Dem.
Og han fortæller mig om dig.
Det vil glæde ham, at De har været her.
Gå bare lidt omkring, så ses vi senere.
Her dufter dejligt, Ida.
Jeg har lavet speltsuppe.
Vil du ikke spise med i aften?
Det er så mærkeligt at være alene i et tomt hus.
Det er pænt af fruen, men De ved, jeg har mine vaner.
- De kunne jo ændre sig. - Næ nej...
- Deres søn har ringet. - Hvad ville han?
Høre, om De ville komme forbi og sige farvel, inden han rejser.
Vi ses om en halv time.
Hej, Eva.
Vi har fyret for mange arbejdere. Vi havde et ansvar over for dem.
Tænk på deres familier. Det her ville farfar aldrig være gået med til.
Jo, han ville. Han gjorde kun, hvad der tjente firmaet bedst.
Det passer ikke. Respekten for navnet og værdierne er det vigtigste.
Værsgo.
Vær nu ikke en hykler. Sådan er det jo slet ikke.
Farfar havde ingen problemer med at arbejde for staten.
Han lod som ingenting, mens han udnyttede jødiske arbejdere.
Det er, hvad vi er. Det er, hvad Recchi-familien er.
Vi må tale om det her i London. Der er alt for meget, der går den gale vej.
Det er så hyggeligt at komme her på fabrikken.
Som barn kom jeg her med min farfar.
Han tog mig med herind i kantinen, og så sad vi blandt arbejderne.
Han ville have, de skulle føle, at han var en af dem.
Tiderne skifter. Ting ændrer sig.
Mor, endelig. Vi er færdige.
Det hele sendes til London i dag. Kommer du og siger farvel?
Det var ærgerligt.
Nej, der er ikke noget i vejen.
Antonio!
Jeg ville give dig det her, inden jeg gik.
Din far har skrevet under.
Han giver os halvdelen af jorden og lov til at åbne restauranten.
Du virker ikke særligt glad.
Jeg kigger på papirerne, og så taler vi om det, når du kommer hjem.
- Hvis du er i tvivl, må du sige til. - Undskyld.
Du ved, hvordan jeg er. Nogle ting gør mig forlegen.
Vi skal holde en stor middag. Min far vil have dig til at stå for maden.
Det er en vigtig forretningsmiddag. Min mor ringer om det nærmere.
Ring, når du har læst det.
Kan du lide cd'en?
Hejsa.
Jeg skal bede om en Chino, tak.
Med hensyn til middagen...
Hvad vil du foreslå?
Lokale egnsretter?
De glemte den her i bilen.
Edo fortalte mig om en ret, du laver til ham.
En vanskelig ret.
Oucha.
- Boucha? - Oucha.
Først skal man have nogen til at fange -
- en masse ferskvandsfisk.
En masse forskellige.
Det allervigtigste er, -
- at suppen bliver helt klar.
Man skal kunne se igennem den.
Da jeg flyttede til Milano, var jeg ikke længere russer.
Overalt var der overflod.
På gaderne og i butikkerne.
Jeg lærte at være italiener.
Tancredi var kunstsamler. Han tog til Rusland for at finde kunst.
Min far var konservator, -
- og Tancredi kom og besøgte os.
En dag inviterede han mig ud. Han var genert og kær.
Vi måtte ikke blive set sammen, så vi kørte rundt i en taxa hele natten, -
- og så elskede vi.
Han tog mig med til Milano, og jeg har ikke været tilbage siden.
Hvis jeg fik hjemve, lavede jeg mad.
En dag lavede jeg en suppe, min bedstemor havde lært mig.
Oucha.
Edoardo var seks år, og han var så vild med den, -
- at han bad mig lave den igen og igen.
Edo elsker den del af mig, der er russisk.
Emma...
Emma.
Det er ikke mit rigtige navn.
Det var et, Tancredi gav mig.
Hvad er dit rigtige navn?
Jeg har glemt det.
Derhjemme...
...kalder alle mig "Kitiesh".
Kitiesh. Prøv at sige det.
Vi er borgere i en stor verden, og det er vigtigt, vi forbedrer den.
Fattigdom og desperation afføder usikkerhed og fundamentalisme.
Det samme gør spekulanternes uansvarlighed og griskhed.
Målet er at forandre verden gennem gode handlinger.
Og det har I forstand på.
Jeres tekstiler har skabt arbejde, hvor der intet arbejde var.
Det samme gælder udvikling, uddannelse, skønhed -
- og håb.
Nu handler det om at føre navnet endnu videre.
Vi vil gerne drøfte et opkøb.
Lad mig give jer et forslag.
Sælg.
Sælg?
Hr. Kubelkian, jeg har respekt for Deres synspunkt, -
- og De skal have tak for Deres pæne ord om vores familie.
Men her må jeg bryde ind. Virksomheden Recchi er ikke til salg.
De har i princippet ret, -
- men jeg taler ikke om at sælge familienavnet.
Jeg taler om at gøre det globalt.
Ved at sælge og investere pengene kan I gøre verden til et bedre sted.
Forestil Dem et fond, der promoverer udvikling i Deres farfars navn.
De skal ikke nævne min farfar. De aner ikke, hvad De taler om.
Deres farfar var en stor mand, -
- men vi er nødt til at se fremtiden i øjnene.
Vores virksomhedsplan består af fire punkter.
Fra salget til oprettelsen af et finansieringsselskab.
Ejendomsmarkedet i Østen er vel et af punkterne.
Så kunne I handle med Rusland.
Far...
Hvad er der, Edo?
Gianluca tog mig med til Atlanterhavet.
Jeg ville hævne mig ved at tage ham med til Electrelane-koncert.
Men han var vild med det. At stå i et hav af ellevilde lebber.
Det er blevet besluttet. Vi sælger.
Så bliver vi endnu rigere.
Kom her.
Tak. Var det ikke for dig...
Du skal ikke takke mig. Jeg gjorde det af ren egoisme.
Jeg er glad, så længe du er lykkelig.
Lykkelig? Lykkelig er et ord, der gør en bedrøvet.
Hvorfor er du ikke lykkelig?
Edo, hvad er der i vejen?
- Vil du give det her til mor? - Selvfølgelig.
Antonio?
Det klæder dig med kort hår.
Har du talt med Edoardo?
Han virkede lettet, da vi kom hjem.
Det er meget vigtigt, at familien holder sammen.
- Undskyld, ser du det der? - Nej, jeg er bare træt.
Liliana, nu er de her. Gå ud og hjælp til.
- Goddag. Lad mig tage den. - Tak skal du have.
Antonio. Du forsvandt uden at sige noget til mig.
Min kone, Emma.
Mor, jeg vil gerne præsentere Shai Kubelkian.
Godaften. Rori.
- Beatrice Tavecchia. - Godaften.
Glæder mig at møde Dem.
Tag endelig plads.
- De har en smuk familie. - Tak.
Deres mand fortæller mig, at De er russer.
Ja.
Jeg er inder og amerikaner, ikke amerikansk indianer.
- Jeg ville aldrig have taget fejl. - Det sker faktisk.
- Jeg har været i Rusland flere gange. - Taler De russisk?
Nej, men jeg læser de russiske forfattere.
- Gogol, Dostojevskij, Tolstoj. - Meget imponerende.
Må jeg tale med dig?
- Jeg vil så gerne have, du er glad. - Det er jeg da også.
Takket være dig, Antonio og min mor.
Og ham. Eller hende.
De må have mig undskyldt.
Mor...
Ved Edo godt, at du har lavet hans suppe til ham?
- Nej, det gør han ikke. - Det vil glæde ham.
De har nogle prægtige sønner.
Tak.
Jeg er glad for at have lært Gianluca at kende.
Han udgør kernen i vores aftale.
Han forstår, at verden vokser, og at den må forandres.
Man skal bare ændre sin egen opfattelse af den.
Krig, for eksempel, kan føre til udvikling, -
- hvis den rigdom, krigen skaber, kommer dens ofre til gode.
Penge er demokrati.
Elskede?
Tak, mor.
Jeg taler med ham.
Det beklager jeg. Det var et udslag af russisk temperament.
Edo og hans mor...
Vent!
Bliv der! Vent på mig.
Hør nu på mig, Edo.
Lad os tale sammen.
Se på mig, og hør, hvad jeg har at sige.
Du lyver.
- Du er ligesom de andre. - Hvad mener du?
Du er ligesom Gianluca, far og Antonio.
Du har endda givet ham vores oucha.
Jeg ville fortælle dig noget vigtigt, men nej.
Jeg vil ikke have noget med dig at gøre.
Vis mig nu lidt tillid.
- Edo... - Du skal ikke røre mig!
Antonelli. Godaften.
Jeg har ikke godt nyt.
Deres søn fik en læsion i hovedet, -
- som medførte en hævelse, der pressede mod hans hjerne.
Den fjernede vi, -
- men Edoardo pådrog sig også en mere alvorlig blødning.
Han kom aldrig til bevidsthed igen. Jeg tror ikke, han led.
Det gør mig ondt.
Nu skal De få lov at se ham.
Kitiesh...
Emma...
Frue...
De er nødt til at stå op.
Vorherre Jesus Kristus, som efter tre dage i graven -
- gav forsikring om genopstandelsen -
- til alle, som tror på dig.
Lad vor kære Edoardo hvile i fred -
- indtil den dag, hvor du, genopstandelsen og livet, -
- fylder ham med din herligheds lys -
- og lader ham skue dit Himmerige.
Du, som lever og hersker i evighedernes evighed.
Amen.
Skænk ham uforstyrret hvile i din herligheds lys -
- og den evige fred. Amen.
Emma...
Du ved ikke længere, hvem jeg er.
Hør nu, min elskede.
Vi må ikke gå fra forstanden.
Vi må holde ud.
Sammen.
Jeg elsker Antonio.
Du eksisterer ikke.
Frue!
Gianluca? Rori?
Betta?
Mor?
Oversættelse: Henrik Thøgersen Scandinavian Text Service 2010