- Hold da op. - Sid ned.
Tak.
- Hvordan gik din nat? - Godt.
- Hvordan gik din? - Godt.
Hvor dejligt.
Skal du møde halv ni?
- Skal du ikke spise noget? - Jeg har spist.
Er du okay?
Tager du med hen til Cindy og Bill i weekenden?
Ja. Hvad tid er det?
- Til babyfesten. - Nå ja.
Jeg gider ikke hen til Cindy og Bill.
- Gør du ikke? - Cindy og Bill skal komme herhen.
- Cindy og Bill er altid velkomne. - Henry.
Er det ikke på tide?
- Du snakker om børn. - Ja, selvfølgelig.
- Okay. - Du vil gerne have børn?
- Jeg elsker børn. - Henry?
- Elsker du mig stadigvæk? - Selvfølgelig gør jeg det.
For det ved jeg, at du gjorde engang.
Hvad er der sket?
- Henry Torne. - Eddie Vibes.
- Hvordan går det? - Fint nok. Hvad foregår der?
Han har fået det dårligt. Må vi komme ind et øjeblik?
Joe! Kom så.
Du er meget varm. Kom med mig ud i køkkenet.
- De skide pølser hos Pinwheels. - Er det rigtigt?
Vi er lidt i knibe, Henry.
Vi har en stor kamp om en halv time, og han er vores første basemand.
Men han er ikke i stand til at spille.
Så hvad siger du?
Har du lyst til at spille?
- Det er november. - Ja. Banen er i fin stand.
Åh nej. Okay.
Hvad siger du så?
Henry?
- Hvor skal I spille? - Ved Kaisertown. Et kvarter herfra.
- Tak, fordi du vil køre, Torne. - Det var så lidt.
Hold ind derhenne. Vi skal hæve penge til øl i automaten.
Godt.
Bare vent her. Vi kommer straks.
Hold motoren i gang, okay?
- En lille kaffe, Frank. - Tak.
- Vi ses. - Vi ses i morgen.
Hallo, du der! Rør dig ikke!
Rør dig ikke!
Vi ved, det ikke var din ide. De er ikke dine venner.
Hvorfor beskytter du dem?
Du har en kone og et arbejde. Er du ligeglad?
Du står til tre til syv år, Henry.
Du skal bare sige noget.
Henry Torne idømmes tre års fængsel for væbnet røveri.
Hej. Undskyld.
- Jeg hedder Max. - Henry.
- Hvad sidder du inde for? - Hvad?
- Hvad sidder du inde for? - Bankrøveri.
Nemt og enkelt. Det kan jeg lide.
- Det var ikke mig. - Nej. Du blev forvekslet med nogen.
- Hvad med dig? - Livstid.
Bare læg det et sted. Der er ikke så mange at vælge imellem.
Skynd dig, der er morgenmad. Om mandagen er der fuldkornsboller.
- Hvad tænker du? - Ikke noget.
Du må tænke noget. Lad mig gætte.
Du tænker: "Hvordan fanden endte jeg her?"
Hvordan tror du, vi er endt her? Vi har begået forbrydelser.
Men vi engagerede os i det forkerte. Det var vores fejl.
Vi realiserede ikke vores muligheder. Kan du se ham der i midten?
Ikke stirre.
Han hedder Hector. Han ville være læge. Tak.
Han ville være blevet en god læge, -
- men han realiserede ikke sine muligheder. Se ham nu.
Det handler om dårlige valg. Jeg kan anbefale kartoflerne.
Giv ham lidt ekstra, Charlie. Tak.
Den sande forbrydelse er ikke at følge sin drøm.
- Hvad er din? - Min hvad?
- Din drøm. - Jeg har vist aldrig haft en.
- Hvad er det for et liv? - Det ved jeg ikke. Et ret godt liv?
Ikke for noget, Henry, men du sidder i fængsel.
- Skal du have resten af bollen? - Nej.
Tak.
SEKS MÅNEDER SENERE
Hej.
- Hvordan har du det? - Fint nok.
- Hvad med dig? - Jeg har det godt.
Du ser godt ud.
Henry...
- Jeg skal snakke med dig om noget. - Okay.
Jeg er blevet forelsket.
Det skete bare.
- Jeg er virkelig ked af det. - Det er i orden.
- Er du ikke vred? - Nej.
Jeg ønsker, at du skal være lykkelig.
ET ÅR SENERE
- Hvornår behandles prøveløsladelsen? - Til november.
- Vis os, hvad du gjorde sidste gang. - Jeg arbejder.
- Vis os det nu. - Lad mig være i fred.
Bare én gang.
Plageånder. Okay.
Sidste gang sidder jeg der, og formanden for udvalget siger så:
"Nå, Max, hvad vil du gøre denne gang, hvis vi løslader dig?"
Jeg laver nogle trækninger.
Jeg vil bryde ind i dit hus, dræbe din hund og sætte ild til huset.
Så vil jeg danse nøgen rundt i din have som en gal varulv.
Og jeg vil bide og lemlæste og flå tungen ud på alt, der ånder.
Og så vil jeg kaste mig ind i den overjordiske himmel i flammer.
Som Guds mørkeste engel. Og jeg vil eksplodere.
Som en allerhelvedes guddommelig ildkugle. Bum.
Bum!
Vil I gerne se det? Jeg kan ikke vente. Bum.
Hvad er der?
Du gjorde mig skidebange.
Jeg skal ingen steder.
- Hvornår behandles din løsladelse? - I næste måned.
- Vil du også lave trækninger? - Nej.
- Kan du ikke lide at være her? - Alle ved, at Henry er uskyldig.
- De kan ikke lide, man benægter det. - Det var ikke mig.
Du fik straffen, så hvorfor være retskaffen.
Hvor sjovt. Du fik straffen, så hvorfor være retskaffen.
Det er skarpsindigt.
Nu ser du også skarp ud. Du er færdig.
Du fortalte mig aldrig, hvad din drøm er, Max.
- Hvad? - Du fortalte aldrig din drøm.
- Jeg udlever den. - Virkelig?
Det er let at leve herinde. Jeg skal ikke bevise noget.
Man skal bare møde op, og det sørger de også for.
Så det er fint.
Her er forfærdeligt, Max.
Hvorfor sagde du så ikke noget?
- Hvornår? - Dengang da du havde chancen.
Hvorfor?
Jeg tænkte, det var min udvej.
- Var det det? - Ja.
- Pis og papir. - Hvad mener du?
Intet er forandret. Uanset om du er derude eller herinde...
... så er du stadig den samme.
Beklager.
Har du det hele, knægt?
Max, måske skulle du overveje at komme ud herfra.
Det eneste, jeg har savnet de sidste 23 år, er et varmt bad.
Og det er ikke værd at forlade stedet her for.
Torne. Afgang.
Jeg håber aldrig, jeg ser dig igen.
- Henry. - Hej.
Debbie, Henry er her.
- Kom ind. Føl dig bare hjemme. - Tak.
Jeg er ved at gøre klar til mit møde.
- Vil du have en øl? - Ja tak.
Henter du en øl til Henry, skat?
Hej.
Jeg ved det godt.
- Det er alt det, du ville have. - Tak.
- Er du lykkelig? - Ja.
- Det er jeg glad for. - Hvad vil du gøre nu?
Nu begynder de at komme.
Måske er det noget for dig, Henry. Du kunne sælge Jin Chi.
Koreansk køkkengrej. Fremtidens madopbevaring.
Hvis man hverver nye sælgere, tjener man endnu mere.
- Er det sådan et pyramidespil? - Nej.
Det er en marketingmetode med mange lag.
Tænk over det.
Jeg vil bare sige tak, Henry.
- For hvad? - Fordi du ikke angav mig.
- Jeg ved ikke, hvad du hedder. - Selvfølgelig gør du det. Joe.
Det var så lidt, Joe.
Vi ses, Deb.
HENRY TORNE DEN SØDESTE FYR
VÆR IKKE SÅDAN EN BØSSERØV!
Prøv lykken.
Prøv lykken i Buffalotto.
Hvad fanden laver du?
Er du okay?
Stan, jeg ringer tilbage. Jeg har kørt en ned.
Din idiot, du så dig ikke for!
- Er du okay? - Ja.
Er han okay? Jeg tilkalder en ambulance.
- Det er dig. - Ja, det er mig.
- Han gik lige ud på gaden. - Du talte i telefon.
- Du var ikke opmærksom. - Jo, jeg var.
- Jeg hjælper ham over på caféen. - Hvor skal du hen? Bliv liggende.
Kom så.
- Så du er blevet løsladt? - Ja.
Et glas vand, Pierre.
Tak.
- Har du ringet? - Jeg har det fint.
Af en, der lige er blevet kørt ned, at være. Du er vist heldig.
Jeg synes, du skal til en læge.
Hallo, du der? Vil du til en læge?
- Du ser bekendt ud. - Hvad?
- Nå ja. - Hvad?
Prøv lykken. Prøv lykken i Buffalotto.
- Nå, det er dig. - Ja, desværre.
- Du lader til at have det fint. - Jeg har det fint.
- Så kan jeg godt gå? - Ja.
Fint nok. Farvel.
Og pas bedre på.
WHISKY I BANKBOKSEN!
TUNNEL OPDAGET UNDERJORDISK SMUGLERGANG
TEATER BANK
SCENEINDGANG
Sagde jeg ikke, at jeg ikke ville se dig igen?
- Hvad så? - Jeg har fundet ud af det.
- Hvad? - Min drøm.
- Hvad er det så? - Banken.
- Er banken din drøm? - Ja.
- Hvad for en bank? - Den, jeg ikke røvede.
Det er din drøm? Hvad er det for en vanvittig drøm?
Jeg fik straffen, så hvorfor være retskaffen.
Jeg er med.
Hvad siger du så?
- Vil du hjælpe mig? - Med hvad?
Vil du hjælpe mig med at røve banken?
Besøger du mig i fængslet for at bede om hjælp til at røve en bank?
Jeg har savnet dig.
Din prøveløsladelse skal snart behandles. Så kan du komme ud.
- Så enkelt er det ikke. - Jo, det er.
Nej, det er ikke. Det her er mit hjem.
- Det er ikke et hjem, men et fængsel. - Jeg er lykkelig her.
Max...
- Du kan ikke dø her. - Jeg kan dø, hvor jeg vil.
Jeg beder dig om hjælp. Jeg har brug for din hjælp.
- Jeg er i gang med et slag kort. - Max.
Jeg har tænkt over det.
Jeg elsker mit fædreland.
Jeg elsker det inderligt. Jeg kunne ikke se ud af togvognen for tårer.
Men nu skal der drikkes kaffe.
Firs, kaffe.
Hvor er Firs?
Firs er syg i dag.
- Han er syg. - Jeg har brug for Firs.
Jeg lader, som om Firs er her.
Tusind tak, Firs, min gamle ven. Jeg er så glad over, du stadig er i live.
Jeg er så glad for, du stadig er i live!
Han hører dårligt.
Deres broder Leonid Andreitj siger, jeg er en opkomling og en udbytter.
Lad ham sige, hvad han vil. Jeg er ligeglad.
Jeg ønsker bare, De har tillid til mig som førhen.
At Deres vidunderlige, bevægende øjne ser på mig som altid.
Nej, nej, nej! Stop!
Simon!
Det er for småt. Det er for sikkert. Drop det sikre ansigtsudtryk!
- Det skal jeg nok. - Jeg taler ikke om dig.
Jeg taler til dig. Hvad laver du?
- Mig? - Ja.
- Jeg lytter. - Lytter?
Det ser ud, som om du... hører. Når man hører, er man svag.
Når man lytter, er man stærk, fordi at lytte er en handling.
- Hvad er det? - Det er en handling. Jeg lytter.
Er det det, du vil have? Er det det, du mener?
- Nej, Djula. - Okay. Hvad er det så, du vil have?
Du spiller, men der kommer ikke noget.
Du spiller bare.
Det er mit arbejde. Jeg er skuespiller.
Kald dig, hvad du vil, men du har ikke vist mig noget ægte endnu.
På scenen skal hvert øjeblik, hvert ord, hvert åndedrag være en risiko.
Hvor er din risiko, Djula?
Oppe i røven på dig!
Godt. Nu lytter hun endelig.
- Forfra. - Jeg henter noget kaffe.
Hent du bare noget kaffe.
Lad os drikke kaffe og tænke over, hvad vi er villige til at risikere.
- Er du kommet for at sagsøge mig? - Nej.
- Er det altid sådan? - Mener du prøverne?
- Ja. - Det er en proces.
- Det ser kompliceret ud. - Det er det også.
- Madame Julie. - Kaffe, Pierre.
- Vil du have en? - Ja tak.
- To. - To kaffe.
Tak.
- Du så ud, som om du lyttede. - Synes du?
- Virkelig? - På en måde.
Det gjorde jeg ikke. Jeg spillede sikkert spil.
"Kirsebærhaven" var Tjekhovs sidste stykke. Han var døden nær.
Det passer perfekt.
Fordi det også er mit sidste stykke her i Buffalo.
Jeg rejser, lige så snart stykket er slut.
Hvem er du?
- Mener du mit navn? - Okay.
Jeg hedder Henry.
Tak, fordi du ikke sagsøgte mig, Henry.
- Farvel, madame Julie. - Ciao, ciao.
AFVIST
Mr. Saltzman, hvorfor mener De, at vi bør prøveløslade Dem?
Kom nu, mr. Saltzman. Hvad har De fundet på denne gang?
Mr. Saltzman?
Kom nu, Max.
Vi ses, George.
- Jeg vidste, du kunne klare det. - Ja.
- Hvor er din bil? - Jeg har ikke nogen bil.
Har du ikke nogen bil?
Hvad er der galt med dig? Henter du mig uden en bil?
- Sådan henter man ikke folk. - Jo, jeg er her. Jeg henter dig.
Jeg er i tvivl om det her. Jeg tror, jeg begår en stor fejl.
- Busterminalen ligger tæt på. - Busterminalen?
Tag det roligt.
- Paul? Dave? Luk mig ind! - Det skal nok gå, Max.
Tager du pis på mig? Er din plan en gammel tegning på et pissoir?
- Det er en begyndelse. - Nej. Det er 80 år siden.
Vi gør det på den gammeldags måde med våben.
Ingen våben. Nogen kunne komme til skade.
Det er meget pænt af dig, Henry.
- Måske er tunnelen der stadig. - Ja, sikkert.
- Måske er den der. - Måske er den der, måske ikke.
Vi starter med at tage hen i banken og se, om den er der.
- Det er den. - Det er den sikkert, men måske ikke.
Hvilken slags konto vil De oprette?
- Hvilken slags har I? - Opsparing, afdragsfri, erhverv...
Undskyld, jeg afbryder. Verden er virkelig lille.
Min onkel gemte alle sine penge i jeres bankboks, da jeg var barn.
Efter vi kom hertil fra Europa. Inden krigen. Nazisterne.
Hvad var det, jeg ville sige...
Min onkel fortalte mig, at jeres bankboks ville være her i 300 år.
- Vi håber, han har ret. - Han tog aldrig fejl.
- Hvor længe har bankboksen været her? - Siden 1891.
- Den ligger vel det samme sted. - Nøjagtigt det samme sted.
- Det var jo det, jeg sagde. - Vi har opsparing, afdragsfri...
Undskyld, men vi må have lidt tid til at finde ud af, hvad vi foretrækker.
Men mange tak for hjælpen.
- Det var så lidt. - Mange tak.
Vi vender tilbage.
Hav en god dag, de herrer.
Bankboksen er derinde.
Tunnelen løber her nedenunder og ender derinde et sted.
Det er næsten for nemt.
Forbandede Tjekhov-lort!
- Gudfader! Henry? - Hej.
- Julie, det er Max. - Goddag.
Hvad laver I her?
Jeg viste bare Henry, hvor jeg plejede at optræde.
Hvad?
- Der er frokost, Julie. - Gudskelov.
Tjekhov kan være meget svær. Det kræver en strudsemave.
- Kender du Tjekhov? - Naturligvis.
Han er min yndlingsrusser efter Gorbatjov.
Må jeg have lov at kigge indenfor engang?
Det er nok 30 år siden sidst.
- Er det rigtigt? - Ja.
- Fint nok. - Det er pænt af dig.
- Hvordan går det? - Alle tiders. Jeg er i Helvede.
Så er jeg hjemme igen.
Hvad optrådte du i? Hvilke stykker spillede du med i?
Nogle af de store. Shakespeare, naturligvis.
- Ibsen, Yates, Williams. - Yates?
- Hvilket stykke har Yates skrevet? - Det handlede om Yates som ung.
Undskyld. Julie, Mary vil tilpasse din paryk klokken fire.
Og Darek siger, du skal være sulten.
- Fuck ham. - Forstået.
Må jeg være så fræk at bede om en lille rundvisning?
- Han har optrådt her engang. - Fint nok.
- Alle tiders, tak. Henry? - Endelig.
Mange tak, Julie.
- Er han din far? - Nej, han er en ven.
Han virker som din far.
Der er fredeligt her.
Det allerhelligste. Jeg husker det, som var det i går.
Folk sænker ofte tonelejet, men i Tjekhov skal man altid -
- hæve tonelejet.
- Blandede minder? - Det må du nok sige.
Nu skal du bare høre.
Vidste du, at der var en smugkro her under forbudstiden?
- Ja, og de gemte sprutten i banken. - Lige præcis.
- Vidste du, at der var en tunnel? - Det ved jeg godt.
Rent faktisk lå den tunnel... Den tunnel lå...
Jeg ved, hvor den er. Jeg kan godt vise dig det.
Du har selv optrådt, ikke? Det kunne jeg fornemme.
Kirsebærhaven. Hvad handler det om?
En kvinde vender tilbage til familiens gods ude på landet i Rusland, -
- og hun indser, at hun må sælge sin elskede kirsebærhave, -
- som er det eneste sted, hun nogensinde har følt sig tryg.
Og det handler om...
... at blive tvunget til at give slip på fortiden -
- og skabe et nyt liv for at overleve.
Vi skal skynde os, for Arnold vil ikke have nogen i sin garderobe.
Han spiller Lopakhin.
Hallo?
- Jeg tror, den lå lige her. - Herhenne?
Utroligt. Hold da op, masser af whisky.
Fuld af damer og herrer.
De gode gamle dage. Kan du forestille dig det?
Jeg tror, den blev spærret i 1931, da teatret blev bygget.
Tiderne er skiftet.
Alt godt får en ende. Desværre.
- Hvad er din historie, Henry? - Min historie?
- Hvad laver du? - Det er jeg ved at finde ud af.
Betyder det, at du ikke har et arbejde?
Jeg... er lige kommet ud af fængslet.
- Det lyder værre, end det er. - Det lyder slemt.
Hvorfor var du der? Er du morder?
- Nej, ligner jeg en morder? - Nej.
Hvad ligner jeg?
Det her sted er fuldt af minder.
Mange tak, det er skønt.
- Tak, Simon. Vi ses i morgen. - I morgen?
Max har tilbudt at hjælpe til på teatret.
Arbejde!
Det er tid til at arbejde, I dovne amerikanere.
Også dig, Djula. Akt to fra begyndelsen.
Hvad skal du efter prøverne? Kan du lide kinesisk mad?
- Jinlan klokken otte? - Fint nok.
Alle tiders.
- Hold dig ude af fængslet. - På plads, Djula.
Kan vi komme i gang? Du kommer ind fra højre.
Jeg kan se det hele nu.
Banken. Bankboksen. Teatret. Tunnelen.
Alle brikkerne ligger på bordet.
Vi skal bare samle dem.
Det eneste problem er jorden.
Hvor skal vi gøre af jorden fra tunnelen?
- Hvad med bankboksen? - Jeg tænker på jorden lige nu.
Fint nok.
- Hvordan ser jeg ud? - Hvad?
- Hvordan ser jeg ud? - Som Henry.
- Klarer du dig? - Ja.
Det har været en dejlig dag. Gå ud og spis en god middag.
Julie.
Undskyld, jeg kommer for sent.
- Han er en nar. Hej, Henry. - Hej.
Hvordan gik prøverne?
Jeg har lyst til and.
Jeg synes, jeg er god.
Men jeg vil ikke bare være god, jeg vil være fremragende.
Og ikke kun i Buffalo.
- Hvor så? - Du må ikke grine.
Hollywood.
Det er vel der, folk tager hen.
Ja.
Mit eftermæle skal ikke være en Buffalotto-reklame.
Det bliver det heller ikke, for så snart stykket er slut, rejser jeg.
Jeg må væk herfra, inden det er for sent.
- Det lyder som en plan. - Ja.
Jeg hader spådomskager.
Jeg kan godt lide dem.
Skal vi et særligt sted hen?
- Vil du have et hiv? - Nej.
Kom nu. Prøv lykken.
Der ligger en masse lig dernede.
De hvirvler rundt fanget i strømmen.
Hvad lavede du, før du kom i fængsel?
- Jeg opkrævede bropenge. - Hvorhenne?
- Eden. - Det er løgn.
Noget af min familie boede derovre. Vi må have set hinanden 100 gange.
Så du var en af de der fyre med de mærkelige gummihandsker?
Ja.
Hvad er der sjovt ved det?
Du så alle køre af sted, og du skulle ingen steder.
- Er det sjovt? - Ja, tragikomisk.
- Hvad kom du i fængsel for, Henry? - At røve Buffalo Savings Bank.
Jeg troede, jeg skulle spille softball, men det skulle jeg ikke.
- Men nu vil jeg virkelig røve den. - Hvad?
Vil du røve den bank, du har siddet i fængsel for at røve?
Der er en tunnel. Den går fra banken til teatret.
- Mit teater? - Ja.
Du er sgu hylemorsom.
Ved du hvad? Jeg er sulten.
- Efter hvad? - Is.
Is...
Så lad os købe is.
- Jeg kan ikke forstå, jeg sidder her. - Det kan jeg heller ikke.
Jeg har lyst til at hoppe og slå ud med armene. Måske er det en drøm.
Guderne skal vide, at jeg elsker mit fædreland.
Jeg elsker det inderligt. Jeg kunne ikke se ud af togvognen for tårer.
Side 21.
Vil du læse Lopakhin?
Ja.
"Jeg skal af sted til Kharkov klokken fem. Det er en skam.
Jeg ville hellere se på Dem og snakke med Dem. De er lige så vidunderlig."
Læs den næste replik.
"Smukkere og klædt efter parisermoden. Man bliver slået helt omkuld."
Sig det, som om du føler det. Som om det er virkeligt.
- Bare sig det til mig. - Okay.
"Smukkere og klædt efter parisermoden...
Man bliver slået helt omkuld."
Du er god. Det er rigtig godt.
Fortsæt med at læse, men rejs dig op og gå rundt.
- "Deres broder Leonard Andreitj..." - Leonid.
"Deres broder Leonid siger, jeg er en opkomling og en udbytter."
Det er du, Henry. Du er en bankrøver.
"Lad ham sige, hvad han vil. Jeg er ligeglad.
Jeg ønsker bare, De har tillid til mig som førhen."
"Jeg ønsker bare... Jeg ønsker bare, De har tillid til mig som førhen.
At Deres vidunderlige, bevægende øjne ser på mig som altid."
Sig det uden bogen nu.
At Deres vidunderlige, bevægende øjne ser på mig -
- som altid.
Hvor er jeg glad for, jeg kørte dig ned.
Det er jeg også.
Godmorgen.
- Henry! - Godmorgen, Max.
Prøv og hør. Jeg har regnet det ud.
Jorden fra tunnelen skal op på taget.
- Vi har gæster. - Godmorgen, Max.
- Jeg beklager... - Det er i orden. Hun ved det godt.
Jeg vidste ikke, at jorden skal op på taget.
Bare rolig. Jeg siger det ikke til nogen.
Kan vi lige tale sammen? Vil du have os undskyldt?
Har du fortalt hende det? Har du fortalt hende det hele?
Det er en forbrydelse, og det skal holdes hemmeligt.
- Det er okay, Max. - Nej, det er ikke i orden.
Hvordan vil du have din bacon?
Sprødstegt.
- Hvad sad du i fængsel for, Max? - Jeg var en fidusmester.
- Du mener fidusmager. - Det ord bryder jeg mig ikke om.
Fidusmester er mere elegant.
"Fidus" er afledt af det græske ord "fides", som betyder tillid og tro.
Græsk? Jeg troede, det var latin.
Det er det også nu.
Så du gør folk glade, og så flår du dem for penge.
Ja, men jeg var bedre til at gøre folk glade -
- end til at flå dem for penge, derfor endte jeg i fængsel.
Er I ikke bange for at blive snuppet?
Det er lige meget for mig. Jeg kan godt lide at sidde i fængsel.
Hvad med dig, Henry? Kan du godt lide at sidde i fængsel?
Nej. Jeg kan godt lide at være herude.
Hvorfor så løbe risikoen?
Er det pengene?
Det må være pengene.
Du er en forbryder. Du er en grådig lille forbryder.
Deres broder Leonid siger, jeg er en opkomling og en udbytter.
Jeg er ligeglad. Jeg ønsker bare, De har tillid til mig som førhen.
Du kunne huske det.
- Undskyld? - Hvad er der?
- Hvad var det? - Det var Tjekhov.
Tjekhov? Selvfølgelig.
- Vi læste det i aftes. - Ja.
Du var virkelig god.
- Han er et naturtalent. - Er han det?
- Jeg troede, I var på date i går. - Det var vi også.
- Læser man Tjekhov på en date nu? - Ja.
Jeg skal hen på teatret.
Undskyld?
- Må jeg få et lift til teatret? - Hvorfor?
Jeg hjælper til der nu.
- Du har aldrig spillet skuespil, vel? - Nej.
Men må jeg få et lift?
Hvorfor lyttede du ikke til mig? Hvorfor?
- Du kan ikke skrue tiden tilbage nu. - Gråd...
- Det driver mig til vanvid. - Hvad er der?
Vi kunne være i gang med at grave nu. Hvis vi var i den skide garderobe.
Der er prøver. Der er folk overalt.
- Det gør mig skidesur. - Hvad kan vi gøre?
- Hvad er der? - Jeg har en ide.
Hvad hvis du spillede Lopakhin?
Hvis du spillede Lopakhin, kunne vi komme ind i tunnelen når som helst.
- De har en Lopakhin. - Hvad hvis de ikke havde det?
- Hvad mener du? - Hvad hvis de ikke havde en Lopakhin?
- Jeg er ikke skuespiller. - Du er heller ikke bankrøver.
- Helt ærligt, Max. - Hun sagde, du var et naturtalent.
- Og hvad så? - Det betyder, at du kan klare det.
- Nej, det gør ej. - Jo, du skal spille Lopakhin.
- Der må være en anden løsning. - Nej, det er løsningen.
- Det ved jeg ikke. - Vil du røve banken?
- Ja, jeg vil. - Så skal du spille Lopakhin. Basta.
- Du bliver fremragende. - Det er vanvittigt.
Darek... Hun tager telefonen midt i...
Nej, det gjorde jeg ikke.
- Her kunne du gå ud i kulisserne... - Arbejde!
Hvad siger du?
- Hvad foregår der? - Din uprofessionelle skiderik!
- Arnold stopper. - Hvad?
Vi taler om Willie Lohman. I West End.
Et Ken Waterstone-stykke.
Himlens port har åbnet sig.
Du er en heldig dreng. Så smut med dig.
Hen til den leflende, populistiske, udvandede skiderik -
- Ken Waterstone og hans karakterløse stykker.
Farvel, Darek. Jeg beklager.
- Jeg har en liste til en audition. - Det er en lorteliste!
Hvad skal jeg gøre? Jeg kan ikke høre dig, når du råber.
Hvad er der?
- Jeg kan ikke give dig et lift. - Jeg vil ikke have et lift.
Inden jeg begynder, så husk, at du sagde, han var et naturtalent.
Jeg ringer tilbage, Stan.
- Hvad? - Henry ville være perfekt.
- Til hvad? - Til rollen som Lopakhin.
- Skulle Henry spille Lopakhin? - Ja.
- Han er ikke engang skuespiller. - Præcis. Han skal spille sig selv.
Tænk lidt over det.
Han er Lopakhin. Han kommer fra ingenting.
Han er ikke bange for at skabe et nyt liv og lægge fortiden bag sig, -
- og han er forelsket i dig. Madame Ravinskaja.
- Ranevskaja. - Hvad sagde jeg?
- Ravinskaja. Det er Ranevskaja. - Hvor sært.
Kan du måske skaffe ham et møde med Darek?
Hvad foregår der her, Max? Hvad har du gang i?
I skal bruge en Lopakhin, og Lopakhin skal bruge en garderobe.
Det var dig, ikke?
Det er rimeligt nok.
Okay. Fidusmester.
- Ud med dig. - Jeg var på vej.
Tak.
Du har ingen uddannelse, du har aldrig spillet skuespil.
- Du kender ikke engang stykket. - Jeg tror, jeg kender scenen.
Nå, så det tror du? Du er et nul.
Begynd!
Deres broder Leonid Andreitj...
Hvordan kan du spille Tjekhov, hvis du ikke kan udtale Andreitj?
- Sig det. - Andreitj.
Nu kan han navnet. Fortsæt.
Deres broder Leonid Andreitj siger, jeg er en opkomling og en udbytter.
- En hvad? - En udbytter.
- Er det rigtigt? Er du det? - Nej.
Ikke det? Så overbevis hende, ikke mig.
Overbevis hende.
Deres broder Leonid Andreitj siger, jeg er en opkomling og en udbytter.
Lad ham sige, hvad han vil. Jeg er ligeglad.
Jeg ønsker bare, De har tillid til mig som førhen.
- Har du det, Djula? - Vis mig det.
- Sig det til mig. - Vis os noget, vi ikke ved.
Du gode Gud. Min far var livegen hos Deres bedstefar og hos Deres far.
Kedeligt! Det er bla-bla-bla.
Du skal tale med hjertet.
Hun er din engel.
Bed hende om tilgivelse, for du vil ødelægge hendes liv.
Bed hende om tilgivelse.
Min far var livegen hos Deres bedstefar og hos Deres far.
Men De har engang gjort så meget for mig, -
- at jeg har glemt det hele.
Jeg holder af Dem...
... som en søster.
Mere end en søster.
Din skiderik! Du vover lige på...
- Ikke dårligt. Giv mig et knus. - Nej.
- Giv mig et knus. - Nej.
Kom her, vi skal holde hinanden i hånden. Simon!
Gør det her mig medskyldig?
Det tror jeg. Det kommer an på.
- På hvad? - Om jeg bliver snuppet.
Her er godt nok blevet mere spændende, efter du dukkede op.
Du mener, efter du kørte mig ned.
- Det handler ikke om pengene, vel? - Nej.
Hvorfor gør du det så?
Engang gik jeg bare med til alt. Jeg vidste ikke, jeg kunne ændre det.
- Så nu ændrer jeg det. - Ved at røve en bank?
Det har allerede ændret det.
Darek vil gerne sige noget.
Tak, fordi I er kommet. Jeg vil gerne præsentere Henry Smith.
Han skal spille rollen som Lopakhin.
Giv ham en hånd.
Tak. Jeg glæder mig til det.
Vi holder fem minutters pause og starter med akt tre.
Vent.
Lavere.
Henry. Det er sgu en ordentlig bunke jord.
Ja.
Vi får vist brug for hjælp.
Nej!
Nej! Det er løgn!
I er pissedårlige!
I kan ikke være dårligere!
I er pissedårlige!
- Jeg går ud fra, det er ham. - Ja, det er ham.
Tak, fordi du ville mødes med os.
Hvordan går det, Joe? Hvordan går forretningen?
- Mener du pyramidespillet? - Ja.
Det faldt fra hinanden. Vi regnede med de penge.
Nu har jeg en garage fuld af åndssvagt koreansk plastik.
- Hvad betyder det? - Køkkengrej.
Der kan I se, hvad der sker, når man prøver at blive lovlydig.
- Det driver mig til vanvid. - Det skal nok gå.
Nå, så det mener du? Ved du, hvor meget bleer koster?
Ved du, hvor meget college koster?
- Skal din baby på college? - Nej, selvfølgelig ikke.
Men ungen skal have ting. Dyre ting. Ting, han fortjener.
Hør engang, Joe. Måske kan vi hjælpe dig.
- Hvordan? - Vi har måske en opgave til dig.
Er det rigtigt?
De er stærke. Min mund brænder.
Hvad siger du?
- At vi skal få fat i nogle våben. - Ingen våben.
- Folk kan komme til skade. - Hvad med attrapper?
Vi begår ikke et af de åndssvage røverier -
- med kasserersker og tårer og småpenge.
Vi går direkte ind i uhyrets mave.
Henry!
Darek skal bruge dig på scenen. Nu.
- Henry! - Bare vi ikke bliver snuppet.
Han er på vej.
Tak, fordi du kommer. Jeg håber, du er ventetiden værd.
På plads til Lopakhin køber kirsebærhaven. Vi starter der.
Vi er nået næsten en meter i dag.
Hvad synes I? Hvis det bliver en dreng, skal han så omskæres?
- Taler du om hans pik? - Hallo!
Først ser jeg jer i banken.
Så ser jeg jer i gyden ved siden af banken.
Nu ser jeg jer komme ud af teatret bag banken.
Jeg ved, hvad I er ude på.
Hvad vil du, Frank?
Valutaafhentningen.
En gang om måneden kører en lastbil til alle vores filialer i Canada, -
- henter deres valuta og kører den hertil.
Der er nok i gennemsnit 8-12 millioner, -
- som opbevares i vores bankboks, inden de bliver omfordelt.
Kun en flok fjolser ville røve banken på andre tidspunkter.
Jeg kunne give jer datoen, hjælpe med alarmen, være jeres mand indenfor.
Hvis vi rent hypotetisk siger, du har ret i, hvad vi laver, -
- hvilket du selvfølgelig ikke har.
Hvorfor ville du hjælpe os med at røve din egen bank?
- Jeg har mine grunde. - Det lyder som en fælde.
Jeg laver ikke sjov. Som sagt har jeg mine grunde.
Jeg beklager, Frank, men dem er vi nødt til at høre.
Min kone blev syg for et par år siden. Forsikringen ville ikke dække.
Jeg gik til banken. De ville ikke hjælpe.
Vi ville nyde vores otium i Frankrig, Loiredalen.
Vi måtte bruge hele vores opsparing til at betale regningerne.
Vi brugte alt, hvad vi ejede.
Så døde hun.
- Jeg har arbejdet der i 30 år. - Det gør mig ondt.
Den 23. november.
Pengene bliver afleveret klokken otte og hentet ved midnat.
Jeg går på pension om to uger. Det er nu.
Hvis I dækker bordet, sørger jeg for, at middagen er varm.
Hvorfor forsøge at skjule eller fortie det?
Hvorfor forsøge at skjule eller fortie det? Jeg elsker ham.
Det er møllestenen om min hals, -
- jeg går til bunds med den, -
- men jeg elsker denne møllesten og kan ikke leve uden den.
- Han har jo udplyndret Dem. - Nej, det må De ikke sige.
Han er en slyngel. De er den eneste, der ikke ved det!
De er 26...
Stop. Vær venlig at stoppe.
Nej.
Djula, jeg kan høre dig, for du spiller meget højt.
Men jeg kan ikke mærke dig.
Må jeg spørge dig om noget? Det er meget personligt.
- Har du nogensinde været forelsket? - Selvfølgelig.
- Løgner. - Fuck dig, Darek!
Så vis os det. Vis os, hvordan kærlighed er.
Hvordan den flår en i stykker, -
- fører en til himmels og styrter en mod jorden!
Hvis du vil blive en stor skuespiller, må du afsløre noget, Djula.
Hvad er du så bange for?
Måske vil du dø alene og arbejdsløs? Er det det, du vil?
Djula!
Sådan, Djula. Stik du bare af.
Buffalotto. Stik af. Det er du rigtig god til.
Fem minutters pause.
Hvad er der?
Er du okay?
Jeg hader ham.
Jeg er en skidegod skuespiller.
Skal jeg elske nogen for at være en stor skuespiller? Pis og papir.
Det har jeg fået at vide hele mit liv.
At jeg er kold.
Nej, du er ej.
Iskold.
Kold som Nordpolen.
Nu har jeg fundet det. South Beach i Florida.
Det er utroligt. Der er palmetræer, solskin dagen lang.
Sandstrande omgivet af grapefrugter på størrelse med et hoved.
- Er det ikke det søde liv? - Det lyder godt.
Ja, det er det søde liv.
- Hvem er det? - Jeg ser efter.
Grapefrugter, Henry.
Store, store grapefrugter.
- Hvem er det? - Det er mig, Joe.
Undskyld, Henry.
Den samme bank. Hold da kæft, Henry.
Det er ren poesi.
Hvordan går det, Joe?
- Goddag. - Goddag.
- Hvem er han? - Jeres nye makker.
Hvem er han?
Joe sagde, I havde brug for hjælp til at komme ind i bankboksen.
Og jeg graver ikke, forstået?
Undskyld, Max.
Gider nogen fortælle mig, hvem fanden han er?
Enten er jeg med, eller også er I færdige.
Giver du en kold øl, Henry?
Lad mig forklare dig noget. Staklen ved ikke, hvad han snakker om.
Han er en fulderik. Han tager fejl.
Fulderikker tager fejl.
- Vær så venlig at forsvinde. - Henry og jeg er gamle venner.
- Vi gik i high school sammen, ikke? - Ja, jeg kender dig.
Så slap bare af, bedstefar.
Max, det er i orden.
- Max, jeg kender ham. - Fint nok.
Jeg sætter pris på, at du holdt din mund, Henry.
Hvis der er en egenskab, jeg beundrer, så er det loyalitet.
- Hvad vil du have, Eddie? - Den amerikanske drøm.
Deb siger, vi ikke må dyrke sex, før barnet er blevet født.
- Hun siger, at barnet vil vide det. - Skrid med dig, Joe.
Hold kæft og gå hjem.
Hvad med den øl, Henry?
Pis! Premieren.
- Hvad? - Premieren.
- Og hvad så? - Det er snart.
- Ja, så lad os komme i gang. - Jeg må rejse væk.
Ja, selvfølgelig, du skal jo røve en bank.
- Måske skulle vi vente? - På hvad? En bus?
Hvad snakker du om? Vi har kun én chance. Han går på pension.
Hvad er der i vejen med dig? Kom så.
Hvad er der?
- Jeg kan ikke gøre det. - Hvad?
- Jeg kan ikke forlade hende. - Forlade hvem? Gøre hvad?
- Jeg kan ikke gøre det her. - Henry.
Hør her, Henry.
Du tvang mig ud af fængslet for at hjælpe dig.
Så nu hjælper jeg dig fandeme.
Jeg har klaret mig gennem livet ved at bruge munden.
Jeg har været en kujon.
Men nu vil jeg gøre noget.
Så det bliver sådan her, Henry.
Vi graver tunnelen og røver banken.
Vi tager pengene, lægger dem i bilen, og så kører vi vores vej.
Er det forstået, Henry?
Ja.
Ja...
Henry til scenen, tak. Lopakhin til scenen.
Jeg kommer straks.
Prøv lykken.
Prøv lykken i Buffalotto.
- Jeg hader den reklame. - Jeg kan godt lide den.
- Hvorfor? - Du er med i den.
Jeg er hundesulten. Lad os gå.
Vi er nødt til at gøre det på premiereaftenen.
Det er det eneste tidspunkt, vi kan komme ind i bankboksen.
- Det er om to dage. - Ja.
Så du rejser?
Ja.
Hold da op.
Fuck.
Fuck, Henry.
Vi kunne mødes.
I Californien.
- Skulle vi mødes i Californien? - Ja.
Du er virkelig en tyveknægt, Henry. Californien?
Hvorfor skulle jeg rejse med dig? Du kan ikke engang gå over gaden.
Du ødelægger mit stykke, gør mig medskyldig.
- Jeg burde ringe til politiet. - Jeg vidste ikke, det ville gå sådan.
Du er bankrøver, Henry.
- Du vidste, at du måtte rejse, ikke? - Nej.
Det var præcis, hvad du ville. Du skal ikke røre mig!
Ved du hvad?
Vi knaldede et par gange. Og hvad så?
- Det var mere end det. - Nej, det var bare et par gange.
Vi vidste begge to, det ikke ville gå.
- Det gjorde jeg ikke. - Det gjorde jeg.
Gå ud og røv din bank.
Gå med dig.
Du er et godt menneske, Henry.
Ja, Max.
God fornøjelse.
I aften kan vi vise vores publikum, -
- at vi virkelig bør frygte fremtiden.
Og at viden aldrig er mere virkelig end i fantasiens skønhed.
Som vi siger i mit hjemland: Gå ud og bræk noget.
Fra kuglen til højre i hjørnet. Karambolage over midten.
Ti minutter, folkens.
Tæppe!
Så kom toget da, Gud være lovet.
- Hvad er klokken? - Snart to.
Det er allerede lyst.
- Hvordan går det, Frank? - Godt, Bernie. Rigtig godt.
Barnekammeret.
Barnekammeret, min kære, hvilket skønt værelse.
Her sov jeg, da jeg var barn.
Toget var to timer forsinket. Hvad er det for en uorden?
Nu er jeg igen som et barn.
Har du overvejet, hvad man kunne gøre med alle de penge?
Du ville købe Buffalo Bills og få dem på førstepladsen.
- Det ville kræve mange flere penge. - Ind med dem.
NU!
Jeg kunne få dem tilbage i Super Bowl på to sæsoner.
En ny chance for at tabe.
Min barndom, min barndoms uskyld.
Her i barnekammeret sov jeg.
Jeg så ud på haven, og en følelse af lykke fyldte mig hver morgen.
Min kirsebærhave.
- Det var det, Frank. - Vi har noget til dig.
- En lille afskedsgave. - Tak.
Vi ville give dig noget fra Frankrig.
Hvor er han? Hvor er det gamle fjols?
Her stinker.
- Knæk og bræk. - Stykket er allerede i gang, Max.
Farvel.
Farvel, fidusmester.
- Så er det nu! - Dejligt, du kunne komme, bedstefar.
Bare pas jeres arbejde.
Hvad nu?
Nej, ikke igen.
- Gudfader. - Undskyld.
Du er en slapsvans.
Flyt dig fra ledningen.
Hvad skal vi gøre? Sig os det.
Jeg siger det hver eneste dag. Hver eneste dag siger jeg et og samme.
Kirsebærhaven skal lejes ud til sommerboliger. Jo hurtigere, jo bedre.
Auktionen står for døren.
Det er så vulgært.
Velkommen til min verden, kællinger.
Fandeme, ja.
- Er kirsebærhaven solgt? - Ja.
- Hvem købte den? - Det gjorde jeg. Jeg købte den.
Vent lidt, vær så venlige.
Det står ikke klart for mig. Jeg kan ikke tale.
Vi kom til auktionen...
... Deriganov var der allerede.
Han bød 30, jeg bød 40. Han bød 45, jeg bød 55.
Altså, han bød op med fem og jeg med ti ad gangen!
Det fik så ende.
Jeg fik hammerslag. Kirsebærhaven er min nu.
Min!
Du gode Gud!
Kirsebærhaven er min!
Sig, at jeg er fuld.
Sig, at jeg har mistet forstanden.
At det bare er noget, jeg drømmer.
- Er det det hele? - Ja, det er det.
- Hvad er det, Eddie? - Det er en pistol, Max.
Joe, læg pengene ud i bilen. Joe!
- Bliv der. - Du skal ikke lave numre med mig.
Vil du skyde mig? Så må du slå mig ihjel.
- Nej, nej, nej. - Bland dig udenom.
Hvad laver du, Eddie?
Velkommen til festen, Brando.
- Hvad laver du, Eddie? - Det er penge, Henry.
- Vi er færdige, Eddie. - Hold kæft. Læg pengene ud i bilen.
Kom så.
Det ender ikke lykkeligt for dig.
Dit svin!
Max!
På plads til akt 4.
Det går rigtig godt.
Jeg skal på scenen.
Det møgdyr.
Det jævne folk vil sige farvel. Folket er godt, men forstår ikke så meget.
Du gav dem din portemonnæ, Ljuba. Det går ikke.
Jeg kunne ikke lade være.
Må jeg ydmygt byde Dem på et lille glas til afsked?
Bedstefar.
Stands bilen.
- Stands bilen, Joe. - Du kan ikke standse flugtbilen.
Stands så den skide bil, Joe!
Stands den skide bil, Joe! Stands den skide bil!
- Hvad fanden laver du? - Han går.
Grapefrugter på størrelse med et hoved, Max.
Solskin dagen lang.
Okay, knægt. Vi ses.
Ja, vi ses.
- Hvad foregår der? - Glem det.
Lad os komme væk. Kør, men ikke for hurtigt.
Min salige mor holdt meget af at gå om i dette værelse.
Min søster, min søster...
Mama!
Jeg kommer.
Vent!
Jeg var nødt til at komme tilbage.
Jeg kunne ikke tage toget.
Da jeg stod på perronen, løb alt blodet fra mit hjerte.
Jeg vidste, jeg aldrig ville få dig at se igen.
Hvad laver han?
- Jeg var nødt til at komme tilbage. - Hvad laver du, Henry?
Det er den eneste måde, jeg kan få dig til at lytte.
Du skulle have taget det åndssvage tog. Du begik en fejl.
Det ville have været en fejl ikke at fortælle, hvad jeg føler.
Lad ikke, som om du holder af mig. Det eneste, du går op i, er penge.
Tror du, det handler om penge? Det har aldrig handlet om penge.
- Er alt i orden? - Forsvind!
- Skal du ikke nå et tog, Lopakhin? - Forsvind! Gå med jer!
Her er han, mine damer og herrer.
Den egoistiske bonde, der har revet haven væk under fødderne på os.
Som ødelægger den lige for øjnene af os.
Nogle gange må man ødelægge noget for at kunne skabe noget nyt.
Vi må give slip på fortiden.
- Du er ikke en engel. - Jeg kom da tilbage, ikke?
Jeg kom tilbage efter dig.
Henry...
- Gå nu. - Mød mig i Moskva.
Skrid så ned fra den skide scene.
Hvad flygter du fra? Hvad er du bange for?
- Jeg er ikke bange. - Jo, du er.
Du er bange...
... fordi jeg elsker dig.
- Hvad? - Mød mig i Moskva.
Sig, at du vil møde mig i Moskva.
- Tag med ham! - Mød ham i Moskva!
Henry, du bløder.
Mød mig der.
Dæmp lyset om ti sekunder.
Ti mere.
Djula...
Sig ja.
Fuck, Henry.
Oversættelse: Louise Munk Alminde Scandinavian Text Service 2011