Vi har sittet fast i fjellene i en måned nå.
Donners er 10 km bak oss nær bekken.
De andre er spredd langs veien og har søkt ly i forlatte hytter.
All buskap er enten død eller har blitt spist opp.
Alle har nesten ikke mer mat.
Under sånne omstendigheter forlater en del menn sine forpliktelser.
Med det sagt, så har jeg bestemt meg for å sørge for familien min.
På et eller annet vis.
Desember 1846 Sierra Nevada-fjellene
Har du sporet noe mer bytte? Det må finnes mye her.
Det er mer kjøtt å ta med ned, men dette er alt jeg har fått.
- Er du sikker? - Jeg har vært ute i 14 dager.
Det fins ikke mer. Jeg foreslår at dere rasjonerer ordentlig.
- Jeg tar halvparten til familien min. - Det var rettferdig tenkt, herr Eddy.
Halvparten til jegeren. Halvparten til meg for at du får bruke geværet.
Hold motet oppe! De kommer og redder oss snart.
William, det er herr Foster.
Hva tror du at han vil?
Han vil ha kjøtt.
Be ham inn.
God dag.
Takk.
God dag, herr Eddy.
Jeg vet ikke hvorfor dere valgte å gå deres egen vei?
Vi har gjort det beste ut av hytten.
Det er hjemmekoselig. Dere er alle velkommen til å besøke oss.
Takk, herr Foster, men vi har det bra her.
Ålreit. Det er veldig bra for deg, herr Eddy.
Jeg er beklager å måtte si...
...at i det siste har vi ikke hatt det bra.
Kjøttet har tatt slutt veldig fort.
Har du sett noe mer vilt?
Nei, herr Foster.
Herr Eddy, jeg leide deg som leder til en veldig god lønn.
Jeg er kristen.
Det er du også. Som kristne så må vi-
- sørge for våre medmennesker samtidig som vi sørger for oss selv.
- Derfor ba jeg dere rasjonere... - Det gjorde vi også.
Jeg har langt flere munner å mette enn dere har.
Nekter du visse retten å leve? Vil du spille en så urettferdig gud?
Dine ord er upassende.
Herr Eddy, jeg ber deg dele det kjøtt du har med oss.
Da skal jeg tredoble lønnen din-
- når vi har kommet til California. Det holder til en stor eiendom.
- En veldig stor eiendom. - Nei.
Nei?
Jeg syns vi skal...
- Foster, ikke snakk med min kone! - Det er et veldig sjenerøst tilbud.
Jeg gir det til deg, bare denne ene gangen.
Herr Foster, jeg beklager å måtte meddele-
- at jeg ikke lenger står til disposisjon.
Jeg beklager at jeg lot meg over- bevise av deg til å ta denne veien.
Det gjorde jeg ikke. Alle besluttet selv å følge Hastings snarvei.
Hvordan skulle vi vite at det var en bløff?
Om vi fortsetter denne samtalen vil jeg miste besinnelsen.
Jeg må be deg om å gå.
Du fordømmer oss alle, herr Eddy.
- Gå! - Ja.
Jeg skal ta tilbake geværet mitt.
Et gevær du ikke kan håndtere?
Herr Eddy...
Jeg ønsker deg en god dag.
Det er bare et lite stykke igjen.
- Hvordan vet du det er våre merker? - Vi må fortsette.
Herr Graves, kanskje du vil lede bønnen?
Herr Fosdick vil kanskje gjøre det i kveld?
Herr Fosdick.
Vi takker Deg Herre for alt du har gitt oss.
Vi ber om at Du beskytter de som er på vei for å redde oss.
Vi ber for familiene våre og alle de andre som sitter fast i fjellene.
- Vi ber at Du straffer den usling... - Amen.
- Vi... - Amen.
Vi ber om at Du straffer den uslingen Hastings...
- Nå holder det. - ...som lurte oss på ville veier.
Amen.
Takk, herr Foster. La oss spise!
Herr McCutchon.
Amanda?
Hvor er min Amanda?
Hvordan skal vi kunne leve på dette?
Det fins en bjørn der ute. Jeg vil ha mer mat.
Her er moren din.
Hvis vi rasjonerer kjøttet, så klarer vi vinteren.
Det trengs ikke. Min mann kommer med
en redningsgruppe og en masse buskap.
- Hva om Milt ikke kommer tilbake? - William!
Vær så snill, ikke si sånt.
Vær så snill.
Mannen din...
...ba meg ta meg av deg til han vender tilbake.
Vi skal rasjonere kjøttet ordentlig.
Det vil du være takknemlig for.
Kan jeg få noe til mine menn?
Vent litt nå.
Vi har ikke så vi kan servere hvem som helst.
De er her for å hjelpe dere.
Gi dem noe å spise, skatt.
Betyr det at vi er trygge nå? Er dere her for å redde oss?
Han snakker ikke engelsk.
Herr Stanton, vi trodde alle-
- at dere skulle ha med forsyninger, siden vi har veldig lite.
Når kommer redningsekspedisjonen dere har organisert i California?
Kommer det noen?
Herr Stanton, vi vil bare høre sannheten.
Det er vanskelige tider i California.
Sørover er de i krig mot meksikanerne.
Alle menn som kan har blitt sendt ned for å kjempe.
Jeg hadde vanskelig for å organisere en gruppe.
Da snøen kom falt den ubarmhjertig i ti dager. Alle snudde.
- Mener du at de militære ikke kommer? - De er opptatt med meksikanerne.
Det må vel dannes andre redningsekspedisjoner?
Herr Stanton?
Vi må klare oss på egen hånd.
Vi klarer oss ikke uten mat.
Det fins et proviantlager tre dager herfra.
Jeg vil dra herfra.
Vi trenger nok kjøtt først.
Herr Eddy har alt kjøtt som er igjen. Han deler ikke.
Jeg skal ta med Milt til kona hans. Herr Graves, gjør du meg selskap?
- Jeg skal snakke med herr Eddy. - Bra.
Herre, forbarm Deg over oss. Kristus, forbarm Deg over oss.
Herre forbarm Deg over oss, vår Far.
Frels hans sjel fra helvetes gap. Må han hvile i fred.
Amen.
- Herr Eddy. Vi må prate. - Charles, hyggelig å se deg i live.
Hvordan er helsen?
De danner en gruppe som skal gå mot California.
Jeg trenger deg.
- Jeg må ta meg av mine egne. - Det kommer ingen redning.
- Hvordan kan det ha seg? - Det er harde tider i California.
Jorden er fruktbar og været herlig, men det er krig nå.
Ikke noe av det Hastings har sagt stemmer.
Den uslingen gjemmer seg.
Det fins et proviantlager noen dager herfra.
Det holder til vi kommer fram til California.
Blir herr Foster med? Jeg har fått nok av ham.
Når vi kommer fram bruker vi pengene hans til en redningsekspedisjon.
Jeg må forlate min kone og gutten min.
Men likevel...
Jeg trenger deg.
- Hvor er Amanda? - Ved Milts grav.
Jeg forstår ikke hvorfor ikke vi får bli med?
- Det er best at dere blir. - Jeg vil ikke bli.
Du er trygg i Donnerhytten. De er 30 der.
Kesselbergs bor der. Jeg stoler ikke på tyskerne.
Du gjør som du får beskjed om. Du må tenke på gutten.
Se på meg.
Du har kontroll over kjøttet.
Du er den eneste som vet hvor mye vi har.
Uansett hva som skjer, så sørger du for at du og gutten får spise.
Jeg vil ikke at du skal gå.
Jeg kommer tilbake etter dere.
Jeg kommer tilbake. Om jeg er den siste som er igjen, så gjør jeg det.
Før vi begynner reisen vil jeg si til dere som gruppe...
...at jeg er stolt over å være med alle og enhver av dere.
Vi har opprettholdt en viss orden.
Det har vært en klart sivilisert holdning.
For den saks skyld...
...skal jeg, om det så skulle kreves, utsette meg selv for stor fare...
...for alle og enhver av dere.
Ydmykt melder jeg meg frivillig-
-som kaptein for denne ekspedisjon.
Det er veldig viktig å etablere et tydelig lederskap.
Takk, herr Graves.
Jeg vil gjerne at min kone ber for vår veiledning.
Vær så god, Sarah.
Vår elskede Herre, -
- sammen står vi i takknemlighet for alt du har gitt oss.
Vi ber Deg bli vår veiviser på denne reisen.
Og å lede oss i god behold til målet vårt.
Far, beskytt alle her ved leiren!
Hold deres håp oppe, at vi kommer tilbake til dem.
Velsign oss alle med styrke.
Tross at våre landsmenn i California har sviktet oss alle, -
-er vi nå det fortvilte håpet.
Amen.
Ild.
Drikk dette. Tross at du ikke er tørst, må du drikke.
- Vi slår leir her i natt. - Mener du at vi stopper her?
Vi har fremdeles krefter. Vi må fortsette.
Det er et bra sted å slå leir på.
Det fins mye ved og godt ly.
- Du ser ikke bra ut. Er alt i orden? - Jeg trenger bare å hvile litt.
Jeg er snart på beina igjen.
Ta dette og bruk til ilden! Vi må spare på fyrstikkene.
Takk, herr Stanton.
Jay.
Vi venter på nåden.
Tross at vi forlot vårt vakre hjem, så vil det være verdt strevet.
California, rikdommens land, framtidens land.
Her er vi nå. Det er litt mer snø enn jeg trodde, men...
Det er her vi skal danne familien vår.
- Føler du deg sterk? - Jeg er veldig trett.
Vi er framme ved proviantlageret om to dager. Da får alle spise.
Du vet at jeg elsker deg.
Fortsett å gå!
Gå, sa jeg.
Katawhew.
Jeg er rett bak deg, Louis.
Den eneste som vet hvor vi skal, kan ikke holde følge med oss.
Fru McCutchon, det er veldig viktig...
Hva da, herr Foster?
Hva skal vi gjøre? Han kan ikke lede oss.
Han sa at vi skulle få mer mat i dag.
- Det er viktig at... - Jeg har tidd stille.
Men han sa at det ville ta tre dager.
Med all respekt. Jeg ville foretrekke at du kalte meg fru McCutchon.
Fru McCutchon, du har rett. Han sa tre dager om vi var raske.
Vi har veldig lite mat igjen.
I morgen får vi forsyninger og siden går vi inn i California.
Kan noen vekke herr Stanton så jeg kan gi ham rasjonen hans?
Jeg tror det er viktig at vi lar herr Stanton hvile.
I morgen har vi rikelig med mat.
God morgen, herr Stanton. God morgen.
Jeg vil gjerne stille noen spørsmål.
De andre er urolige.
Det har gått fire dager nå og...
De vil gjerne vite, og jeg også.
Når kommer vi fram til...
...forsyningene.
Det fins ingen.
- Hva? - Det var den eneste måten...
Det var den eneste måten å få dere med fra leiren.
Hva?
Vi må gå tilbake. Det fins ingen annen mulighet.
Tilbake til hva? Det fins ikke noe der bortsett fra mer sult.
- Det er iallfall noe. - Det er vår eneste mulighet.
- Det er ikke noe å spise her. - En redningsekspedisjon kommer.
- Vi går tilbake alle sammen. - Jeg vil ikke tilbake.
- Du er min kone og gjør som jeg sier. - Ikke den tonen til datteren min.
Herr Fosdick... Herr Graves.
- Vennligst slutte å krangle. - Du løy for oss, herr Foster.
Jeg fikk ikke korrekt informasjon.
Nå må vi alle be for oss selv.
Var vennlige å forene dere med meg i en stille bønn.
Amen.
Jeg har besluttet, som kaptein for ekspedisjonen...
...at vi må fortsette videre.
- Gjør det. Jeg tar med meg min kone. - Du tar ikke med deg datteren min.
- Vi fortsetter som en gruppe. - Slutt å krangle!
Som herr Foster sa, så fortsetter vi sammen.
Om vi går tilbake... hvordan vil det påvirke de andre?
De mister håpet helt.
Gå tilbake og dere dør alle sammen!
Vi fortsetter framover. Vi fortsetter sammen.
Da har vi iallfall prøvd.
Vi samler sammen sakene våre.
Ann.
- Hva er det? - Vi snur før det er for sent.
- Ikke ett ord til, gutt. - Jeg er ingen gutt.
Jeg er en mann. Behandle meg som en.
Du har et barns sinn. Hvis jeg vil irettesette deg, så gjør jeg det.
- Far. - Nei. Nå skal dere alle høre.
Hvis jeg hører deg si et eneste ord til om å snu...
...så kommer jeg til å lekse opp som en mann. Har du forstått?
Har du forstått?
Hold opp, far!
Har du forstått? Hører du hva jeg sier?
Gjør du det? Hører du hva jeg sier?
Jeg vil at du skal si det. Hører du hva jeg sier?
Jentene mine skal til California, uansett hva jeg må gjøre.
Hold opp, pappa.
Vær så snill.
Vondt.
Jeg vet det, det har du.
Du kan klandre meg for å ha tatt deg med til dette gudsforlatte sted.
Jeg har ikke villet si dette, men vi har store problemer.
- Vi må gå vestover. Ikke sant? - Ja.
Men det er ikke det eneste problemet.
Vi har bare mat for én dag til.
Og...
...det gjelder alle.
Hva skal vi gjøre etter det?
Jeg vet ikke.
Dette er det siste vi har igjen av kjøttet.
- Kanskje, herr Graves vil... - Jeg trodde vi hadde til fire dager.
Stille.
Jeg vil du skal vite... at jeg ikke klandrer deg for det du har gjort.
William. Hør nøye etter.
Fortsett vestover! Når dere har krysset fjellene...
...kommer dere til en dyp v-dal. Dere må ta dere over den.
Når dere vel er på den andre siden er det lettere terreng.
Hvis dere ser ordentlig kan dere se det grønne i Sacramento-dalen.
Dere er der om 14 dager.
Bli bedre nå.
Vi ses, William.
Jeg vil du skal bære den. Jeg trenger den ikke. Den er for varm for meg.
Mary... hvis jeg hadde...
- Hold jevn fart, Mary. - Ja, far.
Det var ikke noe.
Jeg forteller i California.
Gå nå. Adlyd faren din.
- Vi ses snart, hva? - Ja, det gjør vi.
Hvor er herr Stanton?
Herr Stanton har kanskje gått bort.
Vi burde kanskje gå tilbake...
...og gjøre det som er nødvendig.
Vi må skaffe mat, ellers klarer ingen seg.
Ja.
Jeg skal gjøre noe.
Herr Eddy, det er tydelig at vi går tilbake.
- Nei, det gjør vi ikke. - Tenk på dette!
Den mannen er en del av de-
- som lo av oss da vi innså vår situasjon.
- Herr Foster, du leder oss. - Vi vil begge lede.
Ingen av oss har gått denne veien, men den mannen førte oss i en felle.
Vi kan ikke stole på ham. Hva skal vi gjøre?
Vi går og går og går hele veien til California.
- Til vi er døde, herr Eddy. - Rør på beina, herr Foster.
Vi har ikke noe å spise.
Om skjebnen vil at noen av oss vandrer videre...
...inn i døden, så kunne vi redde de levende.
Dere kan ta meg om jeg dør.
- Jeg er enig. - Jeg stiller opp.
Da gjenforenes jeg kanskje med min forlovede.
Hun har vært borte lenge, men hun ga meg mine vakre døtre.
Vi havner alle i helvete.
Fru McCutchon, ikke snakk om helvete under rådende omstendigheter!
Du da, herr Foster? Er vår ydmyke leder klar til å dø?
Jeg syns en mann skal dø stående.
Du og jeg kjemper inn i døden...
...og taperen dør som en mann og føder gruppen.
Om du fremdeles har så mye energi igjen for en utfordring, -
- kanskje du vil dele det du har hatt i ryggsekken din hele reisen.
- Hva foreslår dere? - Det fins bare en rettferdig måte.
Herr Foster...
Vi trekker strå. Den som drar det korteste får ofre seg for gruppen.
- Jentene mine ofrer seg ikke. - Det er bare for herrene.
- Jeg deltar ikke. - Herr Eddy, din deltagelse...
Det gjør ikke indianeren heller.
Fru McCutchon, du holder pinnene.
La gå.
Bøy hodene.
Dere kan se nå. Det er klart.
- Hvem er først? - Jeg er eldst. Jeg drar først.
Takk gode Gud.
Trekk, Jay.
Du gjør det, Dolan.
Herr Fosdick, du må legge din del i gryta.
Det har jeg alt gjort.
Nei, herr Fosdick. Du må bidra med din del.
Herr Foster, kaller du meg for løgner?
Nei, herr Fosdick. Jeg sier bare at du må bidra til gryta.
Takk, herr Graves.
Tenk på hva du sier, herr Foster.
Det du har gjort er feil. Ikke tro at du klarer deg fordi du har penger!
Herr Fosdick. Alle her...
Alle her må...
...bidra til gryta.
Jeg føler på meg at vi snart dør.
Kanskje.
Våkn opp, gutt.
Døtrene mine må spise, ellers dør de.
- Jeg skal slutte. - På tide for deg å være en mann.
Nei, vær så snill. Nei, herregud.
Herr Fosdick, kan du lede oss i bønn?
Herre...
Vi...
- Amen. - Takk, herr Foster.
God morgen, herr Eddy. Hvor er herr Louis?
Han er borte.
- Hvor er han? - Han er borte.
Hvor har han gått, herr Eddy?
Jeg vet ikke.
Denne hedningen har ført oss på ville veier.
- Den hedningen var guiden vår. - Beslutninger, herr Eddy, beslutninger.
Jeg vet at du ikke har mer kjøtt.
Du dreper oss, herr Eddy.
Du må spise noe. Her.
Her.
Spis det!
Tygg.
Spis det!
Tygg.
Nei, Jay.
Hvordan føler du deg?
Du må reise på deg.
Det er ingen fare.
Takk.
Vi slår leir her.
Herr Eddy, dette er ferske spor.
Og dette er herr Louis' spor.
Lar vi ham slippe unna, dreper vi alle sammen.
Han er et menneske, herr Foster.
- Du holder på bli gal. - Jeg vil ha geværet mitt.
Herr Eddy, dette er mytteri.
Hvis du dreper meg, dreper du den eneste-
- som er villig til å gjøre alt for å redde denne gruppen.
Du dreper deg selv. Du dreper alle borte i leiren.
Du dreper din kone. Du dreper barnet ditt. Det er opp til deg, herr Eddy.
Det er opp til deg.
- Den er ladd, klar til å avfyres. - Veldig bra, herr Eddy.
Herr Fosdick, jeg ser at du lider av smerte.
At du plages.
Jeg kan hjelpe deg... med...
- Med geværet. - Herr Foster!
Herr Foster!
Takk.
Jeg så ferske hjortespor.
- Er den langt borte? - Jeg vet ikke. Jeg skal spore den.
Herr Foster, jeg er sterk. Jeg blir med ham.
- Pleier du å be? - Ja.
Be nå.
Våkn opp!
Jay?
Nei. Jay?
Ikke forlat meg.
- Han er død. - Nei. Vi skal dø sammen.
Her, bind den sammen.
De andre kan komme hit og hente resten av kjøttet.
- Vi burde ta med alt til nå. - Jeg går ikke tilbake.
Jeg er mye raskere på egen hånd.
Du vet hvordan du kommer deg tilbake.
Herr Eddy!
Jeg beklager så mye, fru Fosdick.
Dere får ham ikke.
Jeg vil ikke at du skal gå.
Jeg kommer tilbake og henter dere.
Jeg kommer tilbake.
Jeg klarer det ikke uten deg.
William Eddys kone og barn overlevde ikke vinteren.
De gjenværende medlemmene av
Forlorn Hope ble funnet 10 dager senere.
De befant seg bare 8 km unna sivilisasjonen.
Tekst: Per Olav Wiborg-Maurstad www. Ordiovision. Com